23.04.2020
Справа № 642/2080/20
Провадження № 1 кс/642/845/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна- ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3

у кримінальному провадженні за № 0000896 від 19 квітня 2020 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000896 від 19 квітня 2020 року на тимчасово вилучене 18.04.2020 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події біля будинку 50 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, майно, а саме: автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , видане ОСОБА_4 , ключі від вказаного автомобілю.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вказане майно та документи мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, слід провести експертизи у кримінальному провадженні, та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення слід накласти арешт на вказане майно.
Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити
Власник майна ОСОБА_4 судовому засіданні проти накладення арешту заперечував, зазначив, що придбав вказаний автомобіль в кредит у 2007 року, право на автомобіль оформив у встановленому законом порядку. Номерний знак разом з свідоцтвом про право власності на автомобіль йому був виданий уповноваженим органом МРЕО, при цьому йому у зв`язку з відсутністю нових номерів було працівниками ДАЇ запропоновано отримати номерний знак, який раніше був у використанні, та він погодився. З часу придбання автомобіля жодних питань до нього у працівників поліції не виникало. Він є законним власником автомобіля, та накладення арешту призведе до безпідставного порушення його прав. На підтвердження законності придбання автомобіля, документів на автомобіль та номерного знаку він послався на договори купівлі-продажу автомобіля від 24.04.2007 р., договори застави вказаного автомобіля, укладеним ним з банком «Фінанси та Кредит» 27.04.2007 року, довідку про погашення заборгованості за кредитом, який було отримано на придбання вказаного автомобіля, страхові поліси та інші документи. Також зазначив, що позбавлення його права користуватись автомобілем матиме для нього негативні наслідки, оскільки він є приватним підприємцем. Він зацікавлений у з`ясуванні обставин справи, та ніяких перешкод досудовому розслідуванню не буди чинити.
Суд, допитавши слідчого, власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи, надані власником майна докази, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000896 від 19 квітня 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.
Так, до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт УПП в Харківській області ДПП про те, що 18.04.2020, при перевірці документів у ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , власником зазначений ОСОБА_4 , з ознаками підроблення. За даними баз Національної поліції державний номерний знак НОМЕР_1 обліковується за автомобілем ВАЗ 2106.

18.04.2020 під час огляду місця події біля б. №50 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , про право власності ОСОБА_4 на автомобіль, та ключі від вказаного автомобілю.

Постановою слідчого від 19.04. 2020 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №№ 0000896 від 19 квітня 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна, зокрема є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, і тільки позбавивши можливості відчужувати перелічене вище майно та грошові кошти, можливо попередити їх приховування, пошкодження чи псування, втрати або знищення, використання, передачі або інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно підозрюваного, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.
Як вбачається з наданих ОСОБА_4 документів, за кредитним договором № 10-443/07 від 27.04.2007 року, укладеним ним з Банком «Фінанси та кредит», він отримав кредитні кошти на придбання автомобіля, та на підставі договору купівлі-продажу № 1649 від 24 квітня 2007 року придбав у ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервфіс» автомобіль «Opel Vectra» за ціною 128 515 грн.

З копії нотаріально посвідченого договору застави автомобіля, укладеного Банком «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4 27.04.2007 року вбачається, що вказаний автомобіль перебував в заставі в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а в подальшому після погашення кредиту запис був вилучений.

Кредитні кошти за вказаним кредитним договором ОСОБА_4 отримані саме на придбання автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , та сплачені у повному обсязі, що підтверджено довідкою банка від 22.10.2013 року.

Згідно наданих страхових полісів ОСОБА_4 з 2008 року укладались договори страхування цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок використання саме вказаного автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 ,.

Відповідно до п.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При розгляді даного клопотання суд враховує, що дані про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечені кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Єдиною підставою для висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, є та обставина, що за даними баз Національної поліції державний номерний знак НОМЕР_1 на належному ОСОБА_4 автомобілі Opel Vectra» обліковується за автомобілем ВАЗ 2106.

Власником майна ОСОБА_5 надані слідчому дані щодо законного придбання автомобіля саме з зазначеним номерним знаком.
Стороною обвинувачення не наведено, які саме фактичні дані дають підстави для висновку, що накладення арешту на вказане майно може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності.
Орган досудового розслідування не позбавлений можливості провести необхідні слідчі (розшукові) без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, який суттєво обмежує права власника, що з урахуванням наведеного не є співмірним завданням кримінального провадження, закріпленим у ст. 2 КПК України..
Таким чином, передбачені ст. 170 КПК України правові підстави для накладання арешту на вищевказане майно відсутні, а тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, тому вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно вилучене.
Керуючись ст. ст. 168, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000896 від 19 квітня 2020 року на тимчасово вилучене 18.04.2020 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події біля будинку 50 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, майно, а саме: автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , видане ОСОБА_4 , ключі від вказаного автомобілю - відмовити в повному обсязі.

Вказане тимчасово вилучене майно негайно повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1