Справа № 346/5807/18
Провадження № 11-кп/4808/103/20
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1.Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати 60 днів, по 06 березня 2020 року.

1.2. Ухвала суду мотивована наступним.

На думку колегії суддів суду першої інстанції, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Зокрема, враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , вчинені проти життя та здоров`я особи і відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що судовий розгляд не завершено, не допитано свідків, не досліджено письмові та речові докази і на даний час наявні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; та в судовому засіданні суду першої інстанції доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, колегія суддів суду першої інстанції, дійшла висновку за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

2. Доводи апеляційної скарги:

- під час судових процесів прокурором не було надано обґрунтованих звинувачень щодо ризиків;

- з моменту взяття під варту (15.08.2018) обвинувачений не бачив своїх дітей 2016 та 2017 років народження. Йому не відома їх доля. Колишня жінка обвинуваченого веде розпусний спосіб життя та становить загрозу життю та здоров`ю їхніх дітей;

- обвинувачений не мав ні мотиву, ні умислу вчиняти злочин. Його йому підстроїли колишня дружина та її мама. Він стріляв з переляку в ОСОБА_10 , оскільки останній кинувся вбивати обвинуваченого;

Просить змінити обраний запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

3.2. Прокурор вважав апеляційну скаргу необґрунтованою і просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

3.3. Потерпіла ОСОБА_11 та її представник у судове засідання не з`явились, в заявах від 31.01.2020 клопотали розглядати апеляційну скаргу в їх відсутність і відхилити її.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Щодо можливості та меж апеляційного перегляду.

13.06.2019 Конституційний суд України вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому питання продовження строку тримання під вартою підлягає апеляційному перегляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України в межах апеляції, доводів та заперечень сторін кримінального провадження, згідно приписів ст. 404, 405, 407 КПК України.

4.2. Щодо обґрунтованості обвинувачення.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки у даний час провадження на стадії розгляду по суті в суді першої інстанції, і саме в ньому вирішуються питання обвинувачення, доказів і вини, а тому апеляційний суд позбавлений можливості переглядати обґрунтованість обвинувачення і заглиблюватись у дослідження обставин і доказів та давати їм оцінку під час вирішення питання правомірності продовження тримання під вартою.

Твердження обвинуваченого про те, що його дружина і теща підлаштували цей злочин не можуть бути перевірені під час апеляційного перегляду а, отже, і слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги.

4.3. Щодо ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Злочин особливо тяжкий умисне вбивство (ч. 1 ст. 115 КК), покарання за нього від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Ризики переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків (ч. 1 ст. 177 КПК), у цьому випадку, вважає апеляційний суд, дуже високі і потреби забезпечення провадження таким запобіжним заходом виправдані за умов, якщо не існує обставин, які свідчать про необхідність заміни його на більш м`який (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК).

Обвинувачений такою обставиною вважав тривалість часу, протягом якого він не бачився з дітьми через утримання його під вартою.

У зв`язку з цим апеляційний суд розглядає дане питання, окрім указаних приписів процесуальних норм, також і через призму вимог ст. 5, 8 Конвенції та ст. 8, 28, 29, 62 Конституції України та приймає до уваги таке.

Тримання під вартою істотно обмежує можливості обвинуваченого вільно бачитися із дітьми, але й не забороняє такі побаченням за відповідного бажання вказаних осіб.

Матеріали провадження не містять даних про спроби обвинуваченого та його дітей бачитись одне з одним і будь-які відмови в такому праві у зв`язку з цим.

Тому, доводи апелянта про необхідність зміни йому запобіжного заходу на більш м`який через обмеження приватного і сімейного життя не можуть слугувати підставою для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки, по-перше, не відповідають наявним правовим можливостям побачень обвинуваченого з дітьми під час тримання під вартою (відсутні нормативні заборони), а по-друге, не базуються на фактах таких спроб і їх обмежень.

4.4. Щодо розумних строків.

Як указувалось, не зважаючи на обґрунтовані законні потреби тримання під вартою і дотримання процедури, поряд із цим можуть існувати обставини, які унеможливлюють його застосування до обвинуваченого.

Однією з таких обставин є дотримання розумних строків кримінального провадження під час перебування особи під вартою до остаточного рішення суду.

За ст. 28 КПК України розумний строк, зокрема, залежить від складності провадження, поведінки учасників судового розгляду, способу здійснення слідством і судом своїх повноважень.

ОСОБА_8 під вартою з 15.08.2018 року і це тривалий строк. Водночас, складнощі організації провадження, обумовлені колегіальним розглядом, навантаженням і зайнятістю суддів у інших судових процесах, необхідністю допиту свідків і дослідження інших доказів, можуть слугувати обґрунтуванням утримання обвинуваченого під вартою на час розгляду цієї апеляційної скарги.

Тому, слід дійти висновку, що тримання під вартою обвинуваченого ще не вийшло за межі розумних строків за умов оперативного завершення розгляду і прийняття остаточного судового рішення в найкоротші терміни.

5. Висновки.

Доводи апелянта обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Продовження строку тримання під вартою проведено з леґітимною метою, відповідно до процедури, встановленої законом.

Рішення суду законне, обґрунтоване, вмотивоване. Підстави для його скасування відсутні.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4