Справа № 344/7177/20
Провадження № 1-кс/344/2713/20
У Х В А Л А
16 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши питання про доставку ОСОБА_2 до слідчого судді,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з клопотанням, в якому вказано, що станом на 03/06/2020 в УВП №12 відсутнє будь-яке рішення суду про тримання заявника під вартою, яке б набрало законної сили, тому просив звільнити його з під варти.

В свою чергу відповідно до супровідного листа до зазначеного клопотання складеного начальником установи ОСОБА_3 ОСОБА_2 засуджений 23/07/2019 Садгірським райсудом м. Чернівці за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 257 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до ч.1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За змістом кримінально-процесуального законодавства судовий контроль слідчим суддею може бути здійснено виключно з правових підстав та у формі, що визначена процесуальним законом.

Так само згідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Крім цього безпосередньо суб`єктом звернення до суду повідомлено, що він вже звертався з аналогічною заявою.

Установою виконання покарань повідомлено суд, що заявник засуджений 23/07/2019 Садгірським райсудом м. Чернівці за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 257 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Таким чином щодо суб`єкта подання клопотання не здійснюється досудове розслідування.

Крім того, відповідно до п.18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку передбаченому ст. 247 цього Кодексу.

У зв`язку із чим, відсутні правові підстави для вчинення процесуальних дій щодо негайної доставки заявника до слідчого судді передбачених ч.2 ст. 206 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За змістом ч.2 ст. 539 КПК України не передбачено можливість звернення до слідчого судді з питаннями, пов`язаними із виконанням вироку суду.

Таким чином на стадії судового розгляду всі питання, що стосуються тримання осіб під вартою вирішує суд, який здійснює або здійснював судовий розгляд кримінального провадження. Компетенція щодо визначення запобіжних заходів та їх виконання належить до компетенції судового органу за яким числиться засуджений.

Оскільки особу засуджено вироком Садгірського районного суду м. Чернівці розгляд клопотання про негайне звільнення особи з під варти в порядку 206 КПК України не обґрунтовано належними правовими підставами. Розгляд клопотання про негайне звільнення особи з під варти, щодо якої не здійснюється досудове розслідування, а постановлено відповідний вирок суду не належить до компетенції слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого перебуває відповідна установа виконання покарань.

В свою чергу обставина не набрання вироком законної сили не визначена процесуальним законом, як підстава для відповідного звернення, оскільки до компетенції цього суду не належить компетенція на перегляд рішення Садгірського районного суду м. Чернівці. Право на оцінку дій інших судових органів слідчому судді процесуальним законом не надано.

При здійсненні судочинства суди незалежні в їх юридичній оцінці обставин. Втручання слідчого судді в діяльність іншої судової установи законом не передбачено.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обов`язок доказування відповідних обставин та доведення перед судом їх переконливості покладено на суб`єкта звернення із клопотанням, який не виконав свого відповідного обов`язку.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

В параграфі 68 рішення в справі Європейського суду з прав людини «Birsan проти Румунії» вказано, що ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямована на забезпечення демократій засобами боротьби з діями та діяльністю, які знищують або неналежним чином обмежують основні права та свободи незалежно від того, чи дії або діяльність здійснюються «державою», «групою» або «особою».

Зловживання правами національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України не гарантується.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
відмовити у зобов`язанні посадової особи здійснити доставку ОСОБА_2 до слідчого судді.

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1