Провадження № 1-кп/734/29/20 Справа № 741/1181/19
У х в а л а

19 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в смт Козелець клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 14.04.2019 року, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:
в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 14.04.2019 року, відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 березня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 травня 2020 року, включно.

Адвокатом ОСОБА_7 в судовому засіданні 19 березня 2020 року заявлено клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_8 є пенсіонером, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке не змінював понад 37 років, має міцні соціальні зв`язки та дружину, з якою перебуває в шлюбі протягом 25 років, виховав двох доньок, має дорослого онука, позитивно характеризується за місцем свого проживання. З місця проживання має позитивну характеристику, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Особливо адвокат акцентує увагу на тому, що з12 березня по 03 квітня 2020 року на всій території України введено карантин на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року. Люди похилого віку, який має ОСОБА_8 72 роки, є в групі ризику. Самоізоляція та перебування в будинку найкращий варіант профілактики для людей похилого віку, особливо тих, в яких є хронічні захворювання. На підставі викладеного захисник просить застосувати до обвинуваченого більш м`яким запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката, так як обставини, що були підставою для взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_8 , продовжують існувати, а тримання особи в СІЗО є гарною самоізоляцією.

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання адвоката. При цьому, додатково повідомив суду, що така його позиція є добровільною, ніхто на нього ніякого тиску не здійснював, матеріально його ні в чому не зацікавлював. До початку судового засідання адвокатом було вручено йому клопотання про зміну запобіжного заходу і вони з дружиною (матір`ю протерпілої), порадившись, вирішили, що з огляду на ситуацію, яка на сьогодні склалася в Україні з підстав поширення коронавірусу, вони не будуть заперечувати проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши клопотання захисника, думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 та 2 ст. 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод.
Таким чином, з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини, керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Так, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини на які посилається адвокат, а саме: те, що обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є чоловіком похилого віку, до моменту взяття під варту мав постійне місце проживання протягом тривалого часу.

Указом Президента України № 87/2020 від 13.03.2020 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 13.03.2020, а постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" № 211 від 11.03.2020 установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.
Загальновідомим є факт, що люди похилого віку знаходяться в групі ризику щодо можливого захворювання під час всесвітньої пандемії коронавірусу COVID-19 (вказана інформація, зокрема, розміщена на сайті Міністерства охорони здоров`я України).

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Враховуючи встановлену судом нову обставину, яка виникла в Україні поширення коронавірусу COVID-19, беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 є особою похилого віку, який знаходиться в групі ризику, зважаючи на те, що людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю /стаття 3 Конституції України/, особливо враховуючи думку законного представника малолітньої потерпілої, який вважав можливим змінити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід саме з підстав його похилого віку з огляду на поширення коронавірусу, та добровільність його позиції, суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження в умовах, що склалися. Відповідно, клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд,

у х в а л и в:
клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілобоводий домашній арешт терміном на два місяці, відлік якого рахувати з 19 березня 2020 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_8 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 /за виключенням отримання невідкладеної медичної допомоги/ без дозволу суд, утримуватися від спілкування із іншими особами в даному кримінальному провадженні, прибувати в суд за викликом суду.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити Києво-Святошинському ВП ГУНП в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 23 березня 2020 року об 11.30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3