Справа №:755/6150/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засдання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002165 від 20 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, розлученого, громадянина України, раніше несудимого, за ознаками вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої подано клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002165 від 20 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

За наслідками судового розгляду є дійсним (доведеним) факт того, що 20 березня 2020 року, приблизно о 13 год 40 хв ОСОБА_7 перебував біля житлового будинку № 39 по вулиці Ентузіастів у місті Києві, де побачив на кермі припаркованого мотоциклу марки «ВМW», н/з НОМЕР_1 шолом марки «АGV», що належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 підійшов до мотоциклу марки «ВМW», н/з НОМЕР_1 та, будучи впевнений, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з керма мотоциклу марки «ВМW», н/з НОМЕР_1 шолом марки «АGV», вартістю 6 000 грн, що належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 намагався непомітно зникнути, однак його помітив ОСОБА_8 , який виявив відсутність свого власного шолому марки «АGV» та побачив в полі свого зору ОСОБА_4 який викрав його шолом, а тому почав його переслідувати з вимогою зупинитись та повернути шолом, однак ОСОБА_7 продовжив тікати з місця вчинення кримінального правопорушення та, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим, разом із викраденим шоломом під час переслідування в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 був затриманий потерпілим ОСОБА_8 та свідком.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння вищевказаних дій об`єктивно підтверджена дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20 березня 2020 року від ОСОБА_8 відповідно до якого 20 березня 2020 року, приблизно о 13 год 40 хв по вул. Ентузіастів, 39, у м. Києві, невідома особа відкрито заволоділа шоломом, який знаходився на мотоциклі марки «ВМW», н/з НОМЕР_1 ;

протоколом огляду місця події від 20 березня 2020 року, з фототаблицями, об`єктом огляду якого являється ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 22, біля першого під`їзду зазначеного будинку. На вказаній ділянці місцевості розміром 2 х 2 м, знаходиться громадянин, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Біля вказаного громадянина знаходиться шолом білого кольору з написом «agv» та захисним пластиком;
протоколом огляду від 21 березня 2020 року з фототаблицями, об`єктом огляду якого був шолому марки «АGV». Будучи присутнім ОСОБА_7 показав, що це дійсно це шолом, який він викрав 20 березня 2020 року з припаркованого мотоциклу напроти житлового будинку АДРЕСА_3 , але його дії були викриті потерпілим та його наздогнали разом із цим шоломом та затримали і передали працівникам поліції;

речовими доказами.
Також судом досліджений висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №206 від 04 квітня 2020 року та встановлено, що ОСОБА_7 страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Шизофренії, параноїдної форм, безперервний тип перебігу, дефектний стан» (згідно з МКХ-10: F 20.0). За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді його госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом. На період кримінального правопорушення, в скоєні якого підозрюється ОСОБА_7 (на період 20 березня 2020 року), він страждав хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, дефектний стан» (згідно з МКХ-10:F 20.0) і за своїм психічним станом в той період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Суд приходить висновку, що вище викладеними доказами, підтверджуються обставини викладені у клопотанні слідчого та те, що дійсно мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадаєпід ознакикримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та те, що це суспільно небезпечне діяння, вчинено ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, та наполягав на задоволенні цього клопотання.

Захисник не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, однак просив госпіталізувати останнього до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, як це зазначено у висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №206 від 04 квітня 2020 року.

ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчиненого нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Як роз`яснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).
З огляду на це суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, вважає за доречне застосувати примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_4 .
Визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд виходить, як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, з врахуванням ступеню небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб таврахувавши думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, тому суд не погоджується з позицію прокурора, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом зважаючи на дані відображені в амбулаторній судово-психіатричній експертизі №206 від 04 квітня 2020 року.

Таким чином, клопотання слідчого визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись ст. 342-380,503-518 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме шолом марки «AGV» білого кольору, який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого залишити у володінні ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1