Справа № 405/1691/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у кримінальному провадженні № 0000007 від 24.02.2020 року, клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Сєвєро-Гундорівського Краснодонського району Луганської області, тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 258-3 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що він, у березні-квітні 2014 року на території Донецької та Луганської областей створено стійкі ієрархічні об`єднання терористичні організації, так звані «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») і «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), учасники якої в Україні займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.

Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». На підставі цього указу на території Донецької і Луганської областей триває антитерористична операція (далі АТО), спрямована на припинення діяльності указаних терористичних організацій.

Законом України «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що терористична організація - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України №129-VІІІ від 27.01.2015; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України №145-VІІІ від 04.02.2015; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України №337-VІІІ від 21.04.2015, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

«ДНР» та «ЛНР» мають стабільний склад лідерів вказаних терористичних організацій, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, згідно ст.4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

В подальшому, з 30.04.2018 на підставі Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» в окремих районах Донецької та Луганської областей проводиться операція об`єднаних сил, з метою забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Так, навесні 2014 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючи покарання у виправній колонії №15 у м. Перевальськ Луганської області, із засобів масової інформації, а також в ході спілкування з іншими засудженими та персоналом виправної установи, дізнався про те, що населений пункт Перевальськ та частина територій Луганської області перебувають під контролем представників терористичної організації «ЛНР».

На той час, керівництво виправної установи, в тому числі і керівник - ОСОБА_7 , самоусунулись від виконання своїх зобов`язань пов`язаних із контролем осіб, які відбували покарання у виправній колонії №15, внаслідок чого представниками так званої «ЛНР» керівником колонії було призначено особу на прізвище « ОСОБА_8 », більш точні анкетні дані встановити не видалось за можливе.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі «Інтернет» повідомлень про проведення на території Донецької і Луганської областей України антитерористичної операції, перебуваючи в Луганській області, яка знаходилась на території, тимчасово непідконтрольній державним органам України, будучи достовірно обізнаним, що так звані військові формування терористичної організації «ЛНР» не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про Державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування терористичної організації «ЛНР», у 2014 році (більш точна дата та час слідством не встановлені) надав згоду на сприяння діяльності терористичної організації під командуванням невстановленої особи, оскільки ідеологічно підтримував самопроголошену «ЛНР», та йому було обіцяно звільнення після відбування терміну покарання, надання систематичної матеріальної винагороди та призначення на посаду так званого «бригадира» у контрольованій представниками терористичної організації «ЛНР» виправній колонії №15.

Після надання згоди на сприяння діяльності терористичної організації, ОСОБА_4 був призначений керівником загону чисельністю понад 30 (тридцять) осіб, що відбували покарання у вказаній виправній установі, до обов`язків якого входило організація та своєчасність виконання робіт на території виправної колонії №15.

Так, за безпосередньої вказівки особи із прізвищем « ОСОБА_8 », починаючи з кінця травня 2014 до червня 2017 року, в інтересах представників терористичної організації «ЛНР» загін на чолі з ОСОБА_4 здійснювали різку, зважування та завантаження металевих конструкцій на території виправної колонії №15, що в подальшому представниками терористичної організації «ЛНР» відправлялись в напрямку державного кордону з Російською Федерацією автоколонами із вантажних транспортних засобів марки «КАМАЗ» та «УРАЛ».

Крім того, у вказаний період на ОСОБА_4 покладались обов`язки щодо охорони військової техніки, амуніції, військового спорядження, зброї та боєприпасів до неї, що доставлялась до виправної колонії №15 представниками терористичної організації «ЛНР».

Восени 2016 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , як особі, що надала добровільну згоду на виконання завдань адміністрації, представниками адміністрації виправної колонії №15 було запропоновано підписати так званий «контракт» та по закінченні строку відбування покарання вступити до лав незаконних збройних формувань терористичної організації «ЛНР», на що останній дав добровільну згоду.

Звільнившись у червні 2017 року з посади «бригадира» у виправній колонії №15, ОСОБА_4 був зарахований до лав незаконних збройних формувань терористичної організації «ЛНР», а саме до так званої військової частини НОМЕР_1 , де продовжив проходити службу на посадах «гранатометника», «заступника командира бойової машини» в так званій «Народній міліції ЛНР».

Даний підрозділ відносився до незаконних збройних формувань, оскільки мав організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням України, задіяним в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставив перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та мав для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю - автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку).

Ознайомившись із встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 пройшов відповідну військову підготовку, вивчаючи тактику ведення бою й тактико-технічні характеристики зброї різних калібрів, добровільно, повною мірою розуміючи значення своїх дій, склав так звану присягу на вірність «ЛНР», дав особисту добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь в якості члена у незаконному збройному формуванні та виконанню цілей і завдань вищевказаної терористичної організації поняття якої визначено ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів.

Вступивши до лав підрозділу так званої військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що незаконне збройне формування має організаційну структуру військового типу, характеризується наявністю єдиноначальності та субординації, використанням знаків розрізнення, має воєнізований характер завдань та методів та ставить перед собою специфічні завдання та має для цього відповідні матеріальні засоби, отримав камуфльовану форму, бронежилет, каску, а також особисту зброю автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_2 , автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_3 та кулемет Калашникова ПКТ № НОМЕР_4 для участі в озброєному протистоянні Збройним Силам України, задіяним в проведенні АТО.

Приймаючи участь в терористичній організації «ЛНР», ОСОБА_4 , починаючи з червня 2017, в складі так званої 2-ї мотострілецької роти 1-го мотострілецького батальйону («Семьорка») військової частини НОМЕР_1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 », мала назву « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), яка базувалась на тимчасово непідконтрольних органам державної влади територіях, зокрема у м. Брянка Луганської області, спільно з іншими учасниками вказаної терористичної організації брав участь у бойових діях поблизу так званої «Світлодарської дуги», населеного пункту Дебальцеве та населеного пункту Молочне Донецької області, вчиняючи дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей та заподіюють значну майнову шкоду.

Восени 2017 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 добровільно полишив лави незаконних збройних формувань терористичної організації «ЛНР» та через неконтрольовані органами державної влади України ділянки державного кордону з Російською Федерацією, виїхав до території Російської Федерації на заробітки.

Проте, навесні 2018 року, повернувшись до тимчасово окупованої території Луганської області, ОСОБА_4 , скориставшись пропозицією колишніх знайомих з числа учасників незаконних збройних формувань терористичної організації «Народної міліції ЛНР», брав участь у проведенні військового параду у м. Луганськ, присвяченому «Дню перемоги 9 травня».

В подальшому, у складі об`єднаних сил бойових підрозділів так званої «Народної міліції ЛНР», ОСОБА_4 проходив триденні навчання на полігоні поблизу населеного пункту Новопавлівка Краснолучівського району Луганської області. По закінченню зазначених навчань, ОСОБА_4 було запропоновано поновити службу в лавах незаконних збройних формувань терористичної організації «ЛНР», проте від вказаної пропозиції останній відмовився.

Враховуючи викладене, участь ОСОБА_4 у діяльності терористичної організації «ДНР» в період з 2014 по 2018 роки носить тривалий характер.

З травня 2018 року по січень 2020 року ОСОБА_4 перебував на території Російської Федерації та на тимчасово окупованій території АР Крим на заробітках.

У січні-лютому 2020 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме у м. Стаханів Луганської області, представники незаконних збройних формувань терористичної організації «ЛНР» повторно запропонували ОСОБА_4 до участі в діяльності терористичної організації, проте останній, усвідомивши злочинний характер своїх дій, відмовився від вказаної пропозиції.

В той же час, дізнавшись про кримінальну відповідальність за участь у діяльності терористичної організації, ОСОБА_4 вирішив залишити тимчасово окуповану територію Луганської області та 20 лютого 2020 року, перетнувши лінію розмежування в районі сел. Станиця Луганська Луганської області у телефонному режимі, а 24.02.2020 письмово добровільно заявив про свою незаконну діяльність до УСБУ в Кіровоградській області та сприяв припиненню вчиненню будь-яких дій, пов`язаних з участю у діяльності так званої «ЛНР».

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив участь в терористичній групі та терористичній організації, а так само організаційне та інше сприяння діяльності терористичної групи та терористичної організації, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.258-3 КК України.

19.03.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру в участі в терористичній організації а також іншому сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні, слідчого, який підтримав позицію прокурора, захисника, який погодився із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підозрюваного, який підтримав позицію захисника, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

19.03.2020 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Згідно ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України, яке 24.02.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, а саме в участі в терористичній організації, а також іншому сприянні діяльності терористичної організації

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, враховуючи серйозність висунутої підозри ОСОБА_4 , що свідчить про велику суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, вказані обставини надають слідчому судді обґрунтовані підстави дійти до висновку про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Крім того, оскільки свідки під час розгляду справи у суді не допитані, тому ОСОБА_4 може впливати на вказаних осіб.

Інші ризики на думку слідчого судді прокурором не доведені.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду речей і документів, відповідю оперативного підрозділу на доручення слідчого, протоколом допиту підозрюваного, повідомленням про підозру (а.с.11-17, 18-23, 24-25, 26-33 ).

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи не є обставинами, що спростовують оголошену підозру та встановлені ризики.

Усі наведені обставини у їх сукупності, дають достатні підстави застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід особисте зобов`язання, при цьому слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст. 176, 177,178, 179, 193,194,196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 на строк до 19.05.2020 року такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із м. Києва, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9