ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/154/20 Справа № 194/1178/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000276 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
-21 листопада 2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. 317 ч. 1, ст. 309 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 72 ч. 5 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 14 квітня 2019 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання - 2 роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислюється з моменту фактичного затримання.
Судом також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 04 червня 2019 року близько 16-00 год., знаходячись по вул. Горького с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, на поверхні ґрунту виявив поліетиленовий пакунок, розгорнувши який виявив в ньому речовину рослинного походження у подрібненому стані та за специфічними ознаками, а саме: кольором, запахом, переконався у тому, що в ньому знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, вирішив його придбати для подальшого особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне незаконне придбання та подальше зберігання наркотичного засобу без мети збуту, для подальшого особистого вживання, ОСОБА_8 , в той же день та час, не маючи спеціального дозволу - ліцензії, на придбання та зберігання наркотичних засобів, ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08 липня 1999 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» із змінами, діючи умисно, незаконно, без мети збуту, для подальшого особистого вживання поклав поліетиленовий пакунок із речовиною рослинного походження у подрібненому стані в ліву кишеню своїх шорт, таким чином, повторно, незаконно, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 14,6673 грамів. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_8 , діючи з єдиним умислом, незаконно, без мети збуту, для подальшого особистого вживання, незаконно зберігав при собі небезпечний наркотичний засіб «канабіс» протягом доби, та 05 червня 2019 року пересуваючись вулицями м. Тернівка, близько 15-30 год., знаходячись на ділянці місцевості біля недобудови лікарні, розташованої в районі буд. №2 по вул. С. Маркова м. Тернівка Дніпропетровської області, був зупинений працівниками поліції на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» і під час здійснення превентивних поліцейських заходів, а саме: поверхневого огляду особи (здійснення візуального огляду) у ОСОБА_8 виявлено та вилучено з кишені одягнутих на ньому шорт, поліетиленовий пакунок із речовиною рослинного походження у подрібненому стані масою 14,6673 грами, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 14,0806 грамів.
Обвинувачений ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року скасувати та ухвалити новий, яким застосувати до нього ст.75 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду є занадто суворим, оскільки він повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, за місцем мешкання характеризується посередньо, будь-яких скарг на нього не надходило, в побуті на нього не має ніяких нарікань.
Вказує на те, що з 13 років він є сиротою. Працює неофіційно на кладовищі по установці пам`ятників. Після звільнення з місць позбавлення волі він не вчинив ніякого корисливого злочину.
Вважає, що знаходячись на іспитовому терміні, може перевиховатися та стати на шлях виправлення без позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
В даному випадку колегія суддів з урахуванням думки учасників судового провадження, а також з огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого та судом не було визнано обов`язковою його участь, не знаходить перешкод для розгляду справи за відсутністю вищевказаної особи відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Під час апеляційного розгляду захисник підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити, прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини ОСОБА_8 у скоєному злочині, фактичні обставини справи та кваліфікація дій останнього в поданій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не розглядаються.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Як убачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст. ст.50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Як убачається з оскаржуваного вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини та злочини, пов`язані з наркотичними засобами, неодружений, не працює, не має офіційного джерела доходів, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням опіоїдів та психостимуляторів, зі шкідливими наслідками, активне сприяння в розкритті злочину, як обставину, що пом`якшує покарання, та рецидив злочину, який визнав обтяжуючою покарання обставиною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті, саме з реальним його відбуттям, за відсутності підстав для застосування положень ст. ст. 69,75 КК України, та приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_8 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність підстав для призначення йому більш м`якого покарання, а саме з випробуванням, з іспитовим строком, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4