Справа № 373/1294/16-к
УХВАЛА
про арешт майна

06 липня 2020 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , секретаря судових засідань ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000939 від 06 серпня 2016 року, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даному матеріалу,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, для забезпечення конфіскації майна, що є обов`язковим у разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення. ОСОБА_5 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 і у разі не накладення арешту має можливість здійснити її відчуження. З цих же підстав слідчий просить розглядати клопотання про арешт без повідомлення власника.

В судовому засідання слідча ОСОБА_2 клопотання підтримала, просить задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні. Зазначила, що конфіскація майна є обов`язковою у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Зважаючи на підставу накладення арешту, зазначену в клопотанні, вид майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення арешту майна та у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника.

В судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_5 підозрюється за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України в тому, що 06 серпня 2016 року приблизно у період часу з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., маючи невиконані фінансові зобов`язання перед ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його можливі суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, діючи умисно, заздалегідь взявши із собою невстановлений досудовим розслідуванням предмет та одягнувши на руки білі будівельні рукавички, прибув до квартири АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_6 із дружиною, та наніс останньому невстановленим тупим твердим предметом декілька ударів в голову та шию, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_6 помер.

10 квітня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

З наданої Інформації також вбачається, що на все майно ОСОБА_5 вже накладено арешт, як підставу зазначено наявність боргів за виконавчими документами.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу п. 3 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Матеріали клопотання, з врахуванням стадії кримінального провадження, без оцінки наданих доказів з приводу їх належності та допустимості, а лише щодо їх достатності, в сукупності дають підстави стверджувати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України, умисне вбивство з корисливих мотивів карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Таким чином, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за що йому пред`явлена підозра, конфіскація майна є обов`язковим елементом покарання, яке може бути призначено.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Таким чином, існування арешту, який вже накладено державним виконавцем на майно ОСОБА_5 в зв`язку з наявністю боргових зобов`язань, не перешкоджає накладенню арешту в рамках даного кримінального провадження.

З врахуванням вищезазначеного, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, думку слідчого, зважаючи на кваліфікацію кримінального правопорушення, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна на підставі пункту 3 частини другої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1