пр. № 1-кп/759/44/20 ун. № 759/3498/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі суду присяжних:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ;

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6
розглянувши в приміщенні суду під час судового розгляду кримінального провадження за обвинувальними актами стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бобровиця Чернігівської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ніжин Чернігівської області, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві, які, кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 262 КК України, а також стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Києві, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258; ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України, заяви представника потерпілих про відвід прокурорам,

сторони: прокурори ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , обвинувачені та цивільні відповідачі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , їх захисники ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; інші учасники: представники цивільних відповідачів ГУ МВС України в м. Києві та ГУ НП в м. Києві ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , а МВС України ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; потерпілі ОСОБА_29 та інші (всього 180 осіб); вона ж цивільний позивач та інші (всього 74); представники потерпілих: ОСОБА_30 та інші, -

В С Т А Н О В И В :
Під час судового розгляду представник потерпілих ОСОБА_30 заявила відвід всй групі прокурорів, які були призначені постановою Генерального прокурора від 28 грудня 2019 року в межах даного провадження, а саме: ОСОБА_31 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Представник потерпілих ОСОБА_32 , яку підтримали інші представники потерпілих присутні в судовому засіданні ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та потерпілі КОЛЕСНИКОВ, МЕЛЬНИЧУК, ВАРЕНИЦЯ, КУЗЬМЕНКО, ДИГДАЛОВИЧ, ХРАПАЧЕНКО, БАЙДОВСЬКИЙ, ЯРЕМЕНКО, ГОЛОДНЮК, ВОЙТОВИЧ, ОПАНАСЮК, АДАМЧУК, САЛІВАНЧУК, КЛИМЧУК, ТОЧИН та ЧАПЛИНСЬКИЙ, у своєму клопотанні посилається на те, що згадані прокурори, після вступу їх у судовий процес в межах даного провадження та здійснення функцій прокурора продемонстрували своє перебування під незаконним впливом і своїми діями зашкодили авторитету органу прокуратури, тим самим ці особи, на думку представника потерпілої, є зацікавленими та мають упереджене ставлення до справи. Зокрема, прокурори ОСОБА_36 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не виконували функцій, покладених на них ст. 22 Закону України «Про прокуратуру», ігноруючи свої права і обов`язки при вирішенні питання за апеляційними скаргами обвинувачених, поклалися на доручення інших осіб, які не є процесуальними керівниками в межах даного провадження, згодилися виконувати свої функції прокурора, не проявляючи жодного процесуального інтересу ані до матеріалів провадження, ані до матеріалів апеляційних скарг, а поклавшись лише на згадане доручення, яке просили врахувати суд. Таким чином, прокурори вказаної групи, яка була сформована до того ж, на думку заявника відводу, без наявності передбачених законом підстав, з поспіхом та у сумнівний спосіб, є упередженими і не здатні здійснювати свої функції прокурора безсторонньо і об`єктивно.

Керуючись правилами ст. 81 КПК України, зважаючи про те, що про час і місце даного судового засідання всі сторони провадження, в тому числі обвинувачені, які в судове засідання не прибули з невідомих причин, були повідомлені належним чином, участь осіб, які є ініціаторами відводу та яким заявлено такий відвід, забезпечена, суд до оголошення рішення про можливість продовження судового розгляду перейшов до невідкладного вирішення в судовому засіданні питання про відвід прокурорам у відсутності інших учасників процесу, вважаючи питання формування легітимного складу осіб, які представлятимуть державне (публічне) обвинувачення в суді, пріоритетним і таким, що прямо випливає з порядку проведення підготовчих дій, вчинюваних судом перед продовженням (початком) судового розгляду (ст. ст. 342-344 КПК України).

У судовому засіданні захисники обвинувачених консолідовано заперечували проти відводу прокурорам, вважаючи заявлений відвід надуманим, а прокурори у своїх поясненнях не вбачали підстав для задоволення вказаних відводів.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши доводи заявленого відводу прокурорам, вважає його такими, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 77 КПК України визначено обставини, які виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, зокрема, існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, і, на думку суду присяжних, ініціатором відводу в обґрунтування своїх доводів така обставина доведена.

Так, серед іншого незалежність прокурора забезпечується порядком здійснення ним повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами, забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора. Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України (п. п. 2 та 3 ч. 1, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру»).
Однією з функцій прокуратури, яка забезпечується такими гарантіями незалежності для осіб, що її здійснюють, є підтримання державного (публічного) обвинувачення в суді (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону УКкраїни «Про прокуратуру).

У частині, що стосується підпорядкування прокурорів та виконання ним наказів і вказівок, то спеціальний Закон чітко визначає, що прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. При цьому, адміністративне підпорядкування прокурорів, в тому числі і Генеральному прокурору, не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень, оскільки під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом (ст. 17 Закону України «Про прокуратуру»).
Заявлений відвід мотивований оцінкою дій прокурорів під час здійснення ними функцій прокуратури, саме ці дії прокурорів викликали сумніви в їх неупередженості, і ці сумніви суд присяжних оцінює як обґрунтовані, зокрема, даними поданих до заяви постанов від 27 та 28 грудня 2019 року Генерального прокурора про зміну прокурорів в межах даного провадження, доручення Генерального прокурора від 20 грудня 2019 року щодо конкретної позиції прокурорів під час вирішення питання про заходи забезпечення в межах окремих кримінальних проваджень, стислі строки та особливості реалізації.

Суд присяжних вважає, що у даному випадку дії прокурорів, а безпосередньо ОСОБА_37 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під час виконання функцій прокуратури з посиланням на доручення з цього питання сторонніх осіб, службова залежність перед якими актуалізована самими прокурорами як єдина мотивація сформованої процесуальної позиції у суді, породжує у пересічного звичайного спостерігача більш ніж обґрунтовані сумніви в їх неупередженості, оскільки загроза реалізація свого процесуального статусу державного (публічного) обвинувача під впливом таких чинників і у подальшому є значною.

Суд в даному судовому засіданні не вбачає процесуальної можливості вирішити питання про відвід прокурора ОСОБА_37 , який в судове засідання не прибув і в ньому участі не брав.

Водночас, суд приймає рішення про відвід і присутньої прокурора ОСОБА_14 , яка була наділена процесуальними повноваженнями на здійснення функцій прокуратури в межах даного провадження за тих самих обставин і в складі однієї спільної групи, що і прокурори ОСОБА_36 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Враховуючи викладене, а також і те, що наявні обставини, передбачені ст. 77 КПК України, які виключають можливість участі у даному провадженні прокурорів ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а саме - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, створюючи необхідні умови для відновлення довіри до сторони обвинувачення, керуючись правилами ч. 2 ст. 28, ст. ст. 77, 80, 81, 369-372, 383, 391 КПК України, суд присяжних, -

УХВАЛИВ:
Заяву представника потерпілих ОСОБА_38 про відвід прокурорам ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому провадженні за обвинувальними актами стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 задовольнити.

Керівнику відповідного органу прокуратури невідкладно на виконання вимог ч. 1 ст. 83 КПК України призначити іншого прокурора (групу прокурорів), явку якого (якої) забезпечити в наступне судове засідання.

Надати іншому прокурору (групі прокурорів) час на ознайомлення з матеріалами судового провадження протягом двох місяців з дня постановлення цієї ухвали з можливістю його продовження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ПРИСЯЖНІ: ОСОБА_39 ,

ОСОБА_40 ,

ОСОБА_41 ;

СУДДІ: ОСОБА_42 ,

ОСОБА_43