Провадження № 11-кп/824/358/2020 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
з участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_10 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Вовківці Роменського району Сумської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та на підставі ст. 76 КК України покладено на останню обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задоволено частково.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 змінено в частині призначеного покарання.
Призначено ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на останню обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження задоволено.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року щодо ОСОБА_9 скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі ОСОБА_9 внаслідок м`якості, а саме необґрунтованого застосування апеляційним судом ст. 69 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_10 залишено без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року, щодо ОСОБА_9 без зміни.

Верховний суд постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 28 травня 2019 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року скасував та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України було призначено покарання, не передбачене санкцією цієї статті.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_9 визнана винною та засуджена за те, що 05 червня 2016 року біля 09 години00 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в якій тимчасово проживала, вирішила таємно викрасти чуже майно, яке належало потерпілій ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала: золоту каблучку, золоту сережку, грошові кошти в сумі 2000 грн., фен марки «Maxwell» моделі MW-2008 та мобільний телефон марки «Нокіа експрес мюзикл» без сім-карти.
Після чого ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникла, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн.
В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_10 просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на неї обов`язки передбачені законом. В решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме у зв`язку із застосуванням закону, який не підлягає застосуванню. Зокрема, прокурор зазначає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 вид покарання, який не передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, не пославшись у своєму вироку на положення ст. 69 цього Кодексу, яка надає суду право призначення винному більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, обвинувачену ОСОБА_9 , котра вину визнала повністю і щиро розкаялась, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_10 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
З резолютивної частини вироку вбачається, що всупереч вищевказаним нормам закону суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд першої інстанції незаконно вийшов за межі санкції статті кримінального закону, оскільки санкцією ч. 1 ст. 185 КК України не передбачено покарання у виді 1 року обмеження волі.
Враховуючи вказані порушення, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України вирок в частині призначення обвинуваченій ОСОБА_9 покарання має бути скасований, з ухваленням в цій частині нового вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу винної, котра раніше не судима, за місцем проживання скарг немає, її відношення до вчиненого, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин та вважає, що останній слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_9 , котра вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судима, її відношення до вчиненого щире каяття, колегія суддів приходить до висновку про її виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства із застосуванням до обвинуваченої ОСОБА_9 ст. 75 КК України та звільнення її від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона у період встановленого судом випробувального строку не вчинить нового правопорушення та виконає відповідно до ст. 76 КК України покладені на неї судом обов`язки.
Вказане покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, та є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_10 задоволити.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року, яким ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 року обмеження волі скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_9 і за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без зміни.
Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________