Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4616/19
н/п 1-кп/490/137/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
законного представника потерпілого - ОСОБА_11 ,
обвинуваченої - ОСОБА_12 ,
захисника - ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001839, відомості про яке внесено 09.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, не заміжня, офіційно не працююча, раніше не судима, має на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09.05.2018 року близько 13.00 годин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, за місцем спільного проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_1 , прийшла їх спільна знайома ОСОБА_15 для спільного святкування Дня Перемоги. У ході святкування вказаного свята, останні вживали алкогольні напої.
09.05.2018 року близько 16.00 годин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, у наслідок розпиття алкогольних напоїв, виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_14 почав ображати ОСОБА_12 грубою нецензурною лайкою та принижувати її честь та гідність, на що остання почала відповідати останньому також образами та нецензурною лайкою, та погрожувала вигнати його з будинку з місця їх спільного проживання. Через деякий час, точного часу встановити не виявилося можливим, словесний конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 переріс у бійку, в ході якої останній руками схопив ОСОБА_12 за шию та почав стискати руки. У вказану бійку втрутилася ОСОБА_15 , та вони спільними зусиллями з ОСОБА_12 виштовхнули ОСОБА_14 з будинку на подвір`я та зачинили вхідні двері.
Після чого, 09.05.2018 близько 16.20 годин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_12 , яка перебувала у приміщені будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязнених відносин з ОСОБА_14 , виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленного на умисне противоправне позбавлення життя ОСОБА_14 , 09.05.2018 близько 16.20 годин, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_12 пішла до приміщення кухні будинку АДРЕСА_1 , де на столі взяла кухонний ніж, який порахувала зручним знаряддям вчинення злочину та таким, що володіє достатніми властивостями для досягнення мети злочину - умисного вбивства ОСОБА_14 та направилася до вхідних дверей будинку, біля яких в цей час перебував ОСОБА_14 .
Підійшовши до вхідних дверей, ОСОБА_12 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленного на умисне вбивство ОСОБА_14 , утримуючи кухонний ніж в руці, через привідчинені вхідні двері будинку, умисно нанесла не менше 3 ударів вказаним ножем в область верхньої частини грудної клітини останнього. Від нанесених ударів, потерпілий ОСОБА_14 присів на коліна, а ОСОБА_12 , підійшовши до останнього, витягнула з його тулубу ніж.Після чого, ОСОБА_15 вибігла на вулицю та з мобільного телефону викликала швидку медичну допомогу.Від нанесених ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 помер у кареті швидкої допомоги по дорозі до лікарняного закладу, внаслідок сліпих проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням верхньої долі правої легені, які ускладнилися масивною внутрішньоплевральною кровотечею (1600,0 мл. рідкої крові та її згортків у плевральній порожнині справа).
Умисні дії ОСОБА_12 , які виразилися в умисному вбивстві, тобто в умисному противоправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Саме таке формулювання обвинувачення із визначеною правовою кваліфікацією, визнано колегією суддів доведеним у наслідок ґрунтовного та змістовного дослідження усього обсягу наданих доказів сторонами кримінального провадження, аналіз яких і підтвердив обставини події, встановленні судом.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 пояснила, що потерпілий ОСОБА_14 був її цивільним чоловіком, з яким вона мешкала разом з листопада 2015 року. Однак, як зазначила обвинувачена, в період їх проживання в мкр. Матвіївка потерпілий став зловживати алкогольними напоями, і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння був дуже емоційним, іноді нападав на батьків, ображав і бив її, але обвинувачена любила його і все пробачала. ОСОБА_12 показала суду, що у 2017 році вона отримала спадщину та мала намір разом із ОСОБА_14 переїхати на постійне місце проживання у м. Скадовськ.
Разом із тим, як вбачається із показів обвинуваченої, зранку 09.05.2018 року, прокинувшись о 08:00 год., вона зрозуміла, що потерпілий вже перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через півтори години ОСОБА_14 , перепочивши, протверезів і вони разом пішли на річку. Крім того, ОСОБА_12 подзвонила ОСОБА_16 , оскільки була винна їй гроші і близько 12.00 години до них зайшла остання із дітьми, принесла 1, 5л. вина та 1 пляшку горілки. Обвинувачена показала суду, що впустила її дім, оскільки вони були добре знайомі, іноді вдвох випивали. За словами обвинуваченої, ОСОБА_17 відкрив їй калітку і впустив додому, а сам пішов до магазину. ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , сиділи з дітьми, спілкувались та вживали алкогольні напої приблизно біля години і все було спокійно.
Після чого повернувся потерпілий, вийшов покурити з ОСОБА_18 на вулицю, а коли вони повернулись, ОСОБА_14 зайшов до спальні і без пояснень взяв обвинувачену за волосся, і почав душити, поваливши її на ліжко. В цей момент за ним зайшла ОСОБА_15 і допомогла ОСОБА_12 виштовхати потерпілого на вулицю. Після чого вони намагались закрити двері, однак ОСОБА_14 сильно бив по них ногами. Коли обвинуваченій та ОСОБА_15 вдалося закрити вхідні двері, вони продовжували їх тримати ОСОБА_15 стояла до них спиною, в той час, коли ОСОБА_12 пішла до кімнати, де взяла кухонний ніж. Підійшовши до привідчинених дверей, ОСОБА_12 у щілину висунула руку по лікоть, тримаючи в ній ніж і почала хаотично ним розмахувати.
Після чого обвинувачена показала суду, що у привідкриті двері лівою рукою вдарила потерпілого не дивлячись куди, в цей же час тримаючи правою рукою двері і закрила їх, відчувши, що ніж кудись попав і залишився за дверима. Далі, як зазначила ОСОБА_12 , вони спілкувались із ОСОБА_14 хвилин 15 через зачинені двері, а коли обвинувачена почула, що голос у потерпілого став спокійний і він сказав що йому погано, вона вийшла на вулицю. Вже будучи на вулиці, обвинувачена не бачила в потерпілому ножа, який на її думку, ОСОБА_14 сам витягнув. Потерпілий стояв біля дверей зігнутий, на ньому обвинувачена побачила бордову пляму, справа зверху біля плеча і відразу попросила ОСОБА_15 викликати швидку допомогу, а сама в той час поливала потерпілого водою з чайника, щоб привести його до свідомості. Обвинувачена пояснила, що ОСОБА_15 принесла хлоргекседин і вони намагалась надати ОСОБА_14 першу допомогу. Коли швидка приїхала, вони сказали збирати речі потерпілого і обвинувачена швидко зібрала речі та допомогла донести ОСОБА_14 до швидкої. Однак, по дорозі до лікарні потерпілий помер. Обвинувачена зауважила, що не мала наміру позбавляти ОСОБА_14 життя, а лише бажала його заспокоїти. Пред`явлений ОСОБА_9 цивільний позов не визнала в повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повідомив суду, що обвинувачена ОСОБА_12 є співмешканкою його померлого сина ОСОБА_14 , з яким вони проживали разом близько 2-х років до його загибелі. За показами потерпілого ОСОБА_8 , його син ОСОБА_14 мав складний характер, іноді вживав алкогольні напої і тоді міг висловлювати образи і грубіянити. Потерпілий пояснив суду, що відносно них із ОСОБА_10 загиблий ніколи фізичне насилля не застосовував, але міг образити словами, у зв`язку із чим вони стали рідко спілкуватись.
ОСОБА_8 пояснив суду, що 09.05.2018 року потерпілому ОСОБА_8 зранку зателефонував його син ОСОБА_14 , і пообіцяв прийти в гості з родиною, святкувати День перемоги, однак залишився вдома, через погану погоду. Згідно показів потерпілого, близько 18:00 год. 09.05.2018 року, коли вони з дружиною ОСОБА_10 перебували вдома, зателефонувала ОСОБА_12 і сказала, що їх син помер. На питання ОСОБА_8 , про причини загибелі сина, ОСОБА_12 відповіла, що «вбила ОСОБА_19 ».

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала суду, що 9 травня 2018 року зранку запросили з чоловіком ОСОБА_8 до себе дітей ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , однак вони не приїхали з невідомих їй причини. Додала, що всі деталі вчиненого відносно сина злочину їй невідомі, оскільки їм лише ввечері подзвонили з поліції, а потім і сама ОСОБА_12 , повідомивши про загибель ОСОБА_14 .
Потерпіла зазначила, що у ОСОБА_14 з обвинуваченою були нормальні стосунки, і лише, коли останній був у стані алкогольного сп`яніння, міг словесно образити ОСОБА_12 , однак ніколи не бив.
Крім того, потерпіла пояснила суду, що у ОСОБА_14 був син ОСОБА_21 , з яким вони не спілкувались, оскільки близькі стосунки були між ОСОБА_21 та дідусем.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , пояснив суду, що він є сином загиблого ОСОБА_14 і за весь час їх стосунків, з обвинуваченою ОСОБА_12 . В він бачився кілька разів. З батьком, як зазначив потерпілий, вони особливо не спілкувалися, саме через обвинувачену, яка зі слів його батька були проти, а лише іноді зустрічались у бабусі та дідуся. За останній рік, потерпілий з ОСОБА_14 бачились разів шість, фінансової допомоги від останнього ОСОБА_9 не отримував.
09.05.2018 року, як зазначив потерпіий ОСОБА_9 суду, він був в школі, коли йому подзвонила двоюрідна сестра і розповіла, що тато помер. Потерпілий підтримав заявлений ним цивільний позов та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_11 , показала суду, що потерпілий є її колишнім чоловіком. Зазначила, що через позицію обвинуваченої ОСОБА_12 , ОСОБА_14 мало спілкувався із сином, пояснюючи, що ОСОБА_20 негативно відноситься до їх зустрічей. Разом із тим, зі слів ОСОБА_11 , потерпілий не був агресивною людиною, жодного разу впродовж їх спільного життя не піднімав на неї руку і завжди швидко йшов на примирення, у разі виникнення словесного конфлікту. ОСОБА_11 зазначила, що її син має тяжку хворобу кісту головного мозку, а тому переживання з приводу втрати батька, якого він любив, дуже зашкодили його здоров`ю. ОСОБА_11 зауважила, що одразу після трагедії, що сталося із ОСОБА_14 вона одна з перший зателефонувала обвинуваченій, однак згодом ОСОБА_12 стала дуже агресивно з нею спілкуватися та погрожувати, у зв`язку із чим законний представник непоновлітного потерпілого була вимушена звернутися із заявою до органів поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , пояснив, що він являється дідусем обвинуваченої ОСОБА_12 . Щодо відносин між ОСОБА_20 та ОСОБА_17 свідок пояснив, що сім`я у них була хороша, стосунки почалися у 2015 року, усі спілкувалися між собою, брали онуку ОСОБА_23 в гості. На думку свідка, поки ОСОБА_20 із сім`єю проживала у нього до 2016 року, відносини були спокійні, однак ОСОБА_17 жив за їх рахунок, не працював, часто змінював місце роботи. Крім того, свідок пояснив, що 09.05.2018 року, йому зателефонували та сказали, що ОСОБА_20 вбила ОСОБА_17 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомила суду, що є свекрухою першого чоловіка обвинуваченої, яку знає більше 10 років та спілкується із нею до теперішнього часу. Свідок охарактеризувала обвинувачену як добру, відповідальну людину та гарну мати. ОСОБА_24 зауважила, що матеріально забезпечував сім`ю ОСОБА_14 , а згодом стала заробляти обвинувачена, оскільки потерпілий часто змінював місце роботи. Також свідок повідомила, що кілька разів приїзджала додому до ОСОБА_20 за онукою, однак конфліктів між ними із ОСОБА_14 не бачила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 повідомила суду, що обвинувачена є її подругою, з якою вони товаришують близько восьми років. За словами свідка, обвинувачена не конфліктна, спокійна людина, спиртними напоями не зловживає. ОСОБА_25 зазначила, що ОСОБА_12 скаржилась на чоловіка, однак розривати з ним стосунки не бажала і планувала переїзд до іншого міста для постійного мешкання.

Свідок ОСОБА_26 повідомив суду, що 09.05.2018 р. приблизно по обіді, він через святкування Дня Перемоги перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння середнього ступіня зайшов до магазину, який знаходиться через дорогу від будинку обвинуваченої, де до нього підійшла ОСОБА_27 і попросила мобільний телефон, щоб викликати швидку допомогу. ОСОБА_28 пояснила, що стався конфлікт, і у чоловіка наявні тілесні ушкодження. Після дзвінка, хвилин через десять приїхала швидка допомога і лікар покликав ОСОБА_26 , останній зайшов у двір, де побачив, що непритомний потерпілий ОСОБА_14 лежав боком за3 м. до входу в будинок, голова була на колінах обвинуваченої ОСОБА_12 . Крім того, свідок показав суду, що знає обвинувачену ОСОБА_12 та потерпілого близько року, бачив їх періодично в магазині. Охарактеризував загиблого, як адекватну, спокійну людину.

Свідок ОСОБА_29 суду повідомив, що працює лікарем швидкої медичної допомоги, загальний стаж його роботи становить приблизно три з половиною роки.
Зазначив, що отримавши виклик, карета швидкої допомоги приїхала приблизно за десять хвилин. По приїзду на місце, свідок побачив чоловіка, який мав проникаюче поранення в область шиї та три поранення в грудну клітину. Свідок пояснив, що потерпілий втратив дуже багато крові, це було зумовлено, на його думку тим, що швидку допомогу викликали запізно, а саме десь через 30-40 хвилин після отриманням загиблим вказаних тілесних ушкоджень, про це свідчило біля двох літрів втрати крові потерпілим, яка на момент огляду вже запеклася. ОСОБА_29 показав суду, що огляд пораненого чоловіка тривав біля трьох хвилин і невідкладно було прийнято рішення швидко доправити його у лікарню, хоча стан був тяжкий через велику втрату крові, яка залила всю грудну клітину, руки та ноги потерпілого. Слідів того, що хтось оказував допомогу пораненому свідок не побачив. ОСОБА_29 разом із сусідом донесли потерпілого до машини, однак по дорозі в лікарню було констатовано його смерть. Свідок впевнено зазначив, що при за умови вчасного виклику швидкої допомоги, був наявним шанс врятувати життя потерпілого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила cуду, що обвинувачену ОСОБА_12 та її чоловіка ОСОБА_14 вона знає приблизно з серпня 2017р.

Так, 09.05.2018р. свідок пояснила, що відпочивала у себе вдома, коли обвинувачена їй зателефонувала і сказала що вони з чоловіком переїзжають в м.Скадовськ, тому вона хоче віддати позичені раніше в неї гроші. Вони зустрілися десь о 12.00 годині, вдома у свідка, поспілкувалися. Оскільки потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, то заснув у свідка вдома, а вони з ОСОБА_12 направились за місцем мешкання обвинуваченої, а також відвідали магазин, де купили солодощі та алкогольні напої. Свідок пояснила, що через деякий час повернувся ОСОБА_14 , який розпочав скандал, схопив обвинувачену за волосся, у зв`язку із чим, вони з ОСОБА_12 вдвох виштовхали його з дому. ОСОБА_14 почав стукати в двері, просив, щоб його впустили, однак свідок тримала двері спиною, нахилившись, розмовляла з дітьми. Перебувала в такому стані ОСОБА_15 , з її слів, приблизно пів години. В цей же час, обвинувачена пішла до кімнати, а після того, як повернулась, щось сказала ОСОБА_14 в привідкриті двері, а потім прикрила їх, і потерпілий затих. Через деякий час, поки свідок та обвинувачена спілкувалися, потерпілий з вулиці попросив допомоги. Вони боялись вийти до нього. Свідок також чула крики про допомогу від потерпілого, а пізніше, коли вже було тихо, свідок з обвинуваченою відкрили двері і свідок побачила як ОСОБА_17 лежав вниз обличчям, в калюжі крові. ОСОБА_20 його перевернула і поклала на руки, він ще дихав, а з правої сторони в районі ребер у нього сторчав ніж. ОСОБА_15 зрозуміла, що треба викликати швидку, однак обвинувачена не пам`тала паролі на своєму та потерпілого мобільних телефонах, тому свідок пішла до магазина спробувати позичити телефон і викликати швидку. По приїзду, зі слів свідка, лікарі довго оглядали ОСОБА_14 , якого ОСОБА_12 на руках віднесла до машини швидкої допомоги і поїхала разом із лікарями. До цього часу вони з обвинуваченою поливали потерпілого водою з чайника, намагаючись привести його до тями. Згодом, як зазначила свдок, вона дізналась, що ОСОБА_14 помер по дорозі у лікарню.

До вказаних показів ОСОБА_15 суд ставиться критично, оскільки свідок особисто зазначила суду, що будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, в ході допиту її 9 та 10 травня 2018 року частково говорила слідчому не правду щодо обставин вчинння інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення. В той же час, в судовому засіданні свідок однозначно підтвердила свої покази в частині того, що обвинувачена ОСОБА_12 09.05.2018 року казала, що вб`є ОСОБА_14 , через те, що їй все набридло, а також нанесення останньому тілесних ушкоджень ножем. Крім того, ОСОБА_15 підтвердила правдивість своїх свідчень, наданих нею під час проведення слідчого експерименту за її участі.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченою ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
Так, відповідно до витягу з реєстру досудових розслідувань від 09.05.2018 року, встановлено, що кримінальне провадження № 0001839 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань старшим слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_30 09.05.2018 року.
Згідно заяви ОСОБА_31 від 09.05.2018 року, встановлено, що остання як власниця будинку за адресою: АДРЕСА_1 , надала дозвіл співробітникам поліції на проведення огляду вищевказаного домоволодіння.
Згідно до протоколу огляду місця події, складеного слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_32 09.05.2018 року, за участю двох понятих, із долученою до нього план-схемою на 1арк. та фото таблицею на 11 арк., встановлено, що оглядом місця події була територія домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оглядом було встановлено, що біля будинку мається ганок, залитий бетоном, поряд із входом до будинку мається два фрагменти (частини) каміння, поряд з яким знайдено вологу серветку зі слідами рідини бурого кольору, по всій території ганку також маються плями бурого кольору на відстані 40 см. від каміння потік(калюжа) рідини бурого кольору, розміром 15*5 см. На відстані одного метру від вхідних дверей з правої сторони. На стіні мається пляма бурого кольору. З лівої сторони від входу мається "полісадник", на ділянці відстанню 70 см від стінки будинку на "полісаднику" знаходиться металевий ніж кухонний з коричневою ручкою, розміром 25 см. На вхідних дверях мається занавіски на якій маються на всій площині темно бурого кольору. Вхід до будинку здійснюється через деревяні двері. На момент огляду двері відчинені. Огляд розпочинається в кімнаті вітальня(спальня).Огляд проводиться з права на ліво. З правої сторони від входу маються стілажи для взуття, біля них двері до кімнати кухні. Двері на кухню відчинені. За дверима - механічні ваги, за вагами мається манеж-дитяче ліжко за ним знаходиться розкладний диван. З лівої сторони від входу мається дві шафи. В кімнаті обстановка порушена на підлозі знаходяться дитячі речі та іграшки. В подальшому огляд проводиться в кімнтаі №2 кухня. Приміщення кухні має розмір 4*4 метри. Приміщення кухні оглянуто, з вказаної кімнати нічого не вилучається, у вказаній кімнаті обстановка не порушена. В приміщенні кухні мається вхід до приміщення (ванна кімната). Кімнату оглянуто, обстановка не порушена. З місця нічого не вилучалося. В подальшому огляд проводився в кімнаті №3 - спальні, вхід до якої здійснювався через дерев`яні двері. Огляд проводився з права на ліво. З правої сторони мається диван двохмістний. На дивані маються дитячі іграшки, обстановка на місці порушена. В дальній частині мається шафа. З лівої сторони від входу мається диван та розкладний стіл на якому мається дві склянки з рідиною, три тарілки з залишками їжі, дві виделки та штопор. На підлозі біля столу знаходяться пляшки ємністю 2,5 літри від пива "Оболонь" повна, друга пляшка пива 2,5 літра на момент огляду пуста. На підлозі ще мається пляшка води "Пепси", ємністю 1, 5 літр, пляшка мінеральної води "Кривоозерська" ємністю 1, 5 літр та пляшка пуста 0, 5 літрів від горілки .Також на столі маються два сткани з-під горілки.
В ході огляду було вилучено: ніж кухонний зі слідами рбк, який поміщено до спеціального пакету НДЕКЦ №4510320, змиви рідини бурого кольору з підлоги на вулиці, поміщені до паперового конверту; дев`ять слідів пальців рук: 1. з пустої пляшки 2, 5 літрів "оболонь" на столі в кімнаті №3 ; 2.3 зі стаканів для горілки на столі в кімнаті №3, 4-7 з поверхні пустої, скляної пляшки з під горілки "Nemiroff" 0, 5 літрів вилученої з-під столу в кімнаті №3, 8,9 з пляшки 2, 5 літрів "Оболонь" повної, поміщено до спеціального пакету НДЕКЦ №4504365; змиви з рук ОСОБА_12 , поміщені до паперового конверту.
Згідно протоколу огляду трупа, складеного слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_33 09.05.2018 року, за участю двох понятих, із долученою до нього фото таблицею на 3 арк., встановлено, що об`єктом огляду була карета швидкої допомоги №15 (автомобіль марки "Пежо Boxer" д/н НОМЕР_1 ), який припаркований навпроти спортивного майданчику по проспекту Героїв України неподалік від ТРЦ"Магелан". Автомобіль припаркований на узбіччі дороги. При огляді вказаного авто в носилках виявлено труп ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 . Труп знаходиться в положенні лежачи на спині на носилках. На трупі виявлено наступний одяг: синя футболка бавовняна, шорти кольорові з плащової тканини, труси кольорові, бавовняні. Попередній поверхні третини футболки виявлені з пошкодженням , при зведенні країв повздовжньої форми. Тканина футболки більш попередньої полості рясно просчено бурого кольору речовиною, яка схожа на кров. Тканина шортів та шкірні покриви в області нижніх кінцівок та кистей з нашаруванням значної кількості і підсохлої речовини бурого кольору, яка схожа на кров. Трупне заклекання виражене слабо, у всіх зазвичай досліджуваних групах м`язів. Трупні плями фіолетового кольору, розташовані на задніх поверхнях тулуба та кінцівок. При дозованому натисканні зникають та відновлюють свій колір через 5 секунд. Кістки склепіння черепа, кістки та хрящі носу, верхніх та нижніх кінцівок на дотик цілі. Грудна клітка пружня. Попередні поверхні грудної клітини та середньо- ключичній лінії справа виявлені рани, при зведенні країв поздовжньої форми, які розташовані майже горизонтально. Праві кінці гострі, ліві п-подібні, краї рівні не осадженні. Справа від передньої серединної лінії по середині між яремною вирізкою, рукоятки грудини та мечеподібного відростку виявлена рана №3, яка розташована косовертикально з 10*4 умовного циферблату з характеристиками аналогічними описаних ран, правий кінець якої гострий, лівий п-подібний. В лобній області по центру, в області перенісся на задніх поверхностях обох ліктьових суглобів, передній поверхні обох колінних суглобів виявлені множинні ссадна овальної та поздовжньої форми без чітких меж, поверхні яких підсохла червонувата-коричневого кольору, розташована нижче рівня навколишніх тканин. Більш детально зовнішнє дослідження та т/ц будуть надані у судово-медичній експертизі.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №1111, встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 20.20 год. 09.05.2018 року мала гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю, неускладену, а рівень алкоголю за Alcotest 6810 становив 1, 50 %.
Відповідно до протоколу пред`явлення трупа до впізнання, складеного слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_33 10.05.2018 року, встановлено, що ОСОБА_34 , в присутності двох понятих, впізнала труп ОСОБА_14 за загальними ознаками обличчя, ростом та статурою.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, складеного старшим слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_30 10.05.2018 року, з долученим відеозаписом на DVD диску, дослідженнихв судовому засіданні, встановлено, що по прибуттю за адресою: АДРЕСА_1 , свідок ОСОБА_15 , в присутності понятих, пояснила, що 09.05.2018 року вона, разом із своїми двома дітьми і ОСОБА_20 прийшли з дому свідка до будинку останньої. Коли вони вчотирьох зайшли до двору, ОСОБА_20 сіла на камінь та почала шукати ключ, однак його там не було. Свідок попросила доньку обвинуваченої ОСОБА_23 , забарти все з підвіконня, щоб можна було залізти в дім через вікно. Приблизно через 5 хвилин, як показала свідок, прийшов цивільний чоловік обвинуваченої ОСОБА_35 , який і відкрив дім ключами, при собі він мав два літри пива. Після чого, ОСОБА_17 поставив пляшку, і вони втрьох пішли до магазину «Гараж», що знаходиться поряд з домом, на вул. Карельській. В магазині вони всі втрьох випили по 50 грам горілки, та взявши бутилу вина, повернулись до ОСОБА_20 додому, де ОСОБА_20 сіла на ліжко, а ОСОБА_15 взяла штопор, щоб відкрити пляшку вина. ОСОБА_17 залишився сидіти біля дому, а ОСОБА_20 принесла стакани та вийшла на вулицю. В час, коли свідок сиділа в кріслі та пила вино, поряд грались діти. Пізніше свідок вийшла на вулицю та покликала ОСОБА_20 , однак її там не було. Через деякий час прийшли обвинувачена та потерпілий: ОСОБА_20 зайшла перша і присіла на бильце крісла, яке стояло в кімнаті біля столу, а за нею ОСОБА_17 , який відразу почав хапати ОСОБА_20 за горло, яка почала кричати, щоб ОСОБА_17 забирав свої речі, і йшов з її дому. В цей час, свідок показала, що вона поставила стакан з вином та почала розбороняти їх, та виштовхала ОСОБА_17 за двері на вулицю, при цьому свідок направилась до вхідних дверей будинку та закрила двері, взявшись за ручку дверей з внутрішнього боку та тримала обома руками. Далі свідок повернулася спиною до вхідних дверей та прислонилася, в той же час ОСОБА_17 бив ногами та руками в двері, а ОСОБА_20 сказала, що її все дістало і вона все одно його вб`є. Далі, ОСОБА_20 пішла до кухні, зайшла та закрила двері. За словами свідка, коли вона стоячи перед вхідними дверима в будинок, нахилилась вперед до дитини, двері трохи відкрились. Через деякий час ОСОБА_20 вийшла, чи було в неї щось в руках, свідок не бачила. В цей момент, ОСОБА_15 пояснила, що вона стояла обличчям до дитини, і ОСОБА_20 якраз через неї просунула, ніби то праву руку, через привідкриті двері, які закрились, однак вони вдвох продовжували стояли тримали двері, і тоді свідок почула крики ОСОБА_17 , який просив викликати «швидку», бо він помирає. Стукання з його сторони вже не було. На питання свідка, ОСОБА_20 їй відповіла, що взяла ніж і ударила ОСОБА_17 кілька разів, і ніж залишився у нього в тілі. Коли свідок сказала ОСОБА_20 , що потрібно викликати «швидку», вони вдвох стояли за закритими дверима. Свідок повідомила, що вже через кілька хвилин все втихло, криків не було. Далі свідок показала як вона виходила на вулицю, та розвернувшись в лівий бік від вхідних дверей вказала на місце де побачила ОСОБА_14 , який лежав на колінах обличчям вниз, торкаючись бетону, хрипів, з нього витікала кров. ОСОБА_36 залишилась в будинку, стояла в цей час за дверима. Далі свідок показала на підвіконня, та пояснила, що там стояла червона сумка ОСОБА_20 , де лежав телефон ОСОБА_17 , він потрібен був їй щоб зателефонувати до «швидкої», але коли вона дістала його, розблокувати не вдалося. Пояснила, що свого мобільного при собі не мала, вони лежали у неї вдома. Далі, за словами свідка, на вулицю вийшла ОСОБА_20 , і підійшла до нього мовчки. Свідок, додала, що взявши телефон ОСОБА_17 босоніж вибігла в магазин, щоб викликати «швидку», там і попросила людей викликати лікарів. Пояснювала, що сталося ножове поранення. Коли свідок повернулася, то побачила як ОСОБА_20 сидить на цементі та тримає ОСОБА_17 на руках, він ще мав ознаки життя, бо в нього були відкриті очі. При цьому ОСОБА_15 підійшла до вікна будинку, присіла навколішки та поклала руки на коліна.
Свідок пояснила, що вивела дітей із будинку та відправила їх до себе додому на АДРЕСА_3 , до свого дідуся, а коли повернулася ОСОБА_20 дуже кричала та просила притримати голову ОСОБА_17 бо вона відкидалась назад. Свідок присіла та тримала голову. При цьому свідок присіла навколішки під вікном та показала як саме тримала голову ОСОБА_14 . ОСОБА_17 опирався головою в стіну, навіть кров залишись на цьому місці. Коли тримала потерпілого, сідок помітила, що на ньому була синя футболка, на правій стороні якої все було пропитано кров`ю, також кров була на лобі. Далі ОСОБА_20 , по словам свідка, побігла в будинок і винесла чайник з водою, щоб полити його та привести до тями. Свідок в той час, взявши серветку, підняла футболку та приклала до рани, яка знаходилась, як показала свідок в верхній частині грудної клітини та міцно тримала. ОСОБА_15 пояснила, що на її запитання, ОСОБА_20 повідомила, що витягнула ніж з тіла ОСОБА_14 .
ОСОБА_15 в ході проведення слідчого експерименту показала, що по приїзду швидкої допомоги, ОСОБА_17 відразу поміряли тиск, а вони разом із ОСОБА_20 зайшли в будинок та збирали всі речі, які потрібні в лікарні. Коли свідок поверталась від карети «швидкої» у двір, помітила у палісаднику ніж з чорною ручкою, на лезі якого була кров. За показами свідка, ОСОБА_20 поїхала в «швидкій» разом з потерпілим, а вона залишилась чекати поліцію. На питання слідчого, свідок впевнено відповіла, що даний ніж належить ОСОБА_20 , оскільки бачила його у неї вдома, коли вони разом готували на день народження. До вказаного протоколу було долучено та вивчено у судовому засіданні стенограму слідчого експерименту від 10.05.2018 року за участі ОСОБА_15 .
Згідно заяви ОСОБА_31 від 10.05.2018 року, встановлено, що вона як власник будинку за адресою: АДРЕСА_1 дозволяє співробітникам поліції проводити слідчі дії.
Згідно протоколу огляду трупа, старшим слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_37 11.05.2018 року,за участі двох понятих, було проведено огляд трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводиться в приміщенні Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи, в ході якого виявлено наступні пошкодження: на передній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії, в підключичній області рана №1 (умовного позначення), щілинноподібної форми з рівними та не осадженими краями, розташована горизонтально, дещо справа на ліво, лівий кінець якої заокруглений, правий загострений, верхній край скошений, нижній, розміром 0,3 * 2,2 см. Рана при зведенні країв розміром 0,1 *2,4 см. З аналогічними характеристиками є рани: рана №2, яка розташована на 4,5 см. донизу від рани №1 в проекції 2 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, горизонтальна, дещо справа на ліво, верхній край, якої скошений , нижній піднятий , лівий кінець заокруглений, правий гострий, розміром 0.7 * 2,5 см, при зведенні країв 0,1* 2,6 см. На 2 см донизу та 5 см вліво від рани №2 рана №3, яка розташована по серединній лінії в проекції прикліплення 3 ребра, розташована косо-вертикально з 10 на 4 години умовного циферблату годинника, верхній край скошений, нижній піднятий, правий кінець загострений, лівий заокруглений, розміром 0,4*0,8 см. при зведенні країв 0,1*1 см. Рана №1 розташована в 153 см від підошви, рана №2 в 148, 5 см від підошви, рана №3 в 146, 5 см від підошви. В тім`яній ділянці ушкодження: рана №1 в 56 см, рана №2, рана№3
В тім`яній ділянці справа садно овальної форми, вкрите коричневого кольору скоринкою, нижче рівне шкіри, розміром 1,5*2 см. З аналогічними вищевказаними характеристиками є садна: по центру лобної діялянки в кількості семи, овальної та круглої форми, розміром 0,3*0,3 см та 1,7*2 см; в ділянці в кількості чотирьох, повздовжньої та овальної форми, розміром 0,2*1.2 см, та до 0,5* 0,7 см, в вилитій ділянці зліва, повздовжньої форми, розташоване горизонтально, розмірами 0,3*1,5 см по задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу в кількості 4-х, розмірами від 0,5*0,5 см та до 1,5*2 см, по задній поверхні правого ліктьового суглобу , в кількості 5, розмірами від 1*1 см та до 3*4 см; по передній поверхній обох колінних суглобів, в кількості семи, розмірами від 0,7*1см та 2*3 см; по тильній поверхні обох правої кісті біля основи 3 та 4 пальців, округлої форми, розмірами 0,5*0,5 см та 0,3*0,3 см відповідно. По передній поверхні лівого ліктьового суглобу крапкова рана вкрита скоринкою темно-червоного кольору, вище рівня шкіри, діаметром до 0,1 см. Будь-яких інших тілесних ушкоджень при дослідженні трупа не виявлено. При огляді вилучено зразок крові трупа, зразок мочі, шкірний лоскут з рани №2, одяг.
Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_38 №543 від 18.06.2018 року, встановлено, що у ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. При встановлені наявнності та ступеню тяжкості тілесних пошкоджень діагноз "забій мяких тканин голови" до уваги не приймався, як не підтверджений об`єктивними клінічними даними. В судовій медицині таких тілесних пошкоджень як "шишка" не існує. Оскільки гр. ОСОБА_12 не оглядалась судово-медичним експертом, зразок крові та зрізи піднігтьової пластини не вилучались.
Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи, складеного старшим слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській обалсті ОСОБА_30 13.06.2018 року, за участю двох понятих, у ОСОБА_12 відібрано зразки крові для проведення судово-імунологічних експертиз. Кров взята шляхом проколу скарифікатором 4 пальця лівої кісті лаборантом ОСОБА_39 в кількості приблизно 2.0 мл. Відібрані зразки були крові запаковані в паперовий пакет.
Згідно висновку судово-медичного експерта ОСОБА_40 №1332 від 04.07.2018 року, встановлено, що смерть гр. ОСОБА_14 настала внаслідок сліпих проникаючих колото-різаних поранення грудної клітки з пошкодженням верхньої долі правої легені, яке ускладнилося масивною внутрішньо плевральною кровотечею (1600,0мл. темної рідкої крові та її згортків у плевральній порожнині справа).
При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-рани №1 (умовного позначення) на передній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії в підключичній області з раневим каналом який проходе через шкіру підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи 1-го міжребер`я пошкоджуючи верхню долю правої легені;
-рани №2 ( умовного позначення) розташована на передній поверхні грудної клітини на 4.5см донизу від рани №1, в проекції 2-го міжребер`я по середньо ключичній лінії з раневим каналом який проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м`язи 2-го міжребер`я. проникає в плевральну порожнину, пошкоджується верхню долю правої легені:
-рани №3 (умовного позначення), що розташована на 2см донизу та 5см вліво від рани №2 по серединній лінії в проекції прикріплення 3-го ребра, з раненим каналом який проходе через шкіру, підшікірно-жирову клітковину та доходячи до грудини сліпо закінчується;
-саден в ділянці обличчя, волосяної частини голови, верхніх та нижніх кінцівок;
-крапкової рани по передній поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу.
Всі вищевказані тілесні пошкодження є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях їх утворения.
Беручи до уваги дані медико-криміналістичного дослідження, а також морфологічні характеристики рани №1 та рани №2 (умовного позначення) на передній поверхні грудної клітки справа з раневнми каналами які проникають в плевральну порожнину з пошкодженням міжреберних м`язів 1-го та 2-го межребер`я і верхньої долі правої легені, а саме щілиноподібна форма, рівні неосадневі краї, один край яких скошений, інший нависаючий, правий кінець при зведенні країв заокруглений, лівий загострений, дають можливість сказати про те, що вони утворилися в результаті однократної дії плоского колюче-ріжучого чого предмета, що має вістря, лезо та обух.
За ступенем тяжкості вищевказані тілесні пошкодження мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та перебувають у причинно-слідчому зв`зку з настанням смерті смерті гр. ОСОБА_14 .
Тілесне пошкодження у вигляді рани №3 (умовного позначення), що розташоване на 2 см. донизу та 5 см. вліво від рани №2 по серединній лінії в проекції прикріплення 3-го ребра, з раневим каналом проходе через шкіру, підшкірно-жирову клітковину та доходячи до грудини сліпо закінчується, також утворилось від однократної дії плоского колюче-ріжучого предмета, що має вістря, лезо та обух і за ступенем тяжкості стосовно до живих осіб має ознаки легкою тілесного пошкодження та не перебуває у причинно-слідчому зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_14 .
Садна в ділянці обличчя, волосяної частини голови, верхніх та нижніх кінцівок утворилися незадовго до настання смерті гр. ОСОБА_14 від дії тупого твердого предмету і за ступенем тяжкості стосовно до живих осіб у своїй сукупності мають ознаки легких тілесних пошкоджень та не перебувають у причинно-слідчому зв`зку з настанням смерті смерті останнього.
Крапкова рана по передній поверхні в проекції лівою ліктьового суглобу утворилася в результаті проведених механічних маніпуляцій тому судово-медичній оцінці не підлягає та у причинно-слідчому зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_14 не перебуває.
При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_14 будь-яких тілесних пошкоджень які характерні для боротьби чи самозахисту , або які свідчили про посмертне переміщення тіла не виявлено.
Ступінь наявності трупних явищ про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло не більше 2-х діб.
При судово-токсологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_14 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,89 проміллє, що стосовно до живих осіб може відповідати тяжкому ступеню алкогольного оп`яніння.
При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що кров ОСОБА_14 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО.
Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта-імунолога ОСОБА_41 №198 від 11.06.2018 року, із долученим до нього таблицею результатів дослідження визначення групової належності зразків крові за системою АВО, встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.
Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта-імунолога ОСОБА_41 № 201 від 22.06.2018 року, із долученою до нього зведеною таблицею результатів дослідження визначення групової належності в слідах крові на речових доказах за ізосерологічною системою АВО, встановлено, що кров ОСОБА_14 відноситсья до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_12 відноситсья до групи А з ізогемаглютиніном анти-в ізосерологічної системи АВО. На фрагменті марлі зі змивом, представленому на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні виявлені антиген А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) з групою АВ, у тому числі від ОСОБА_14 . Данні серологічного дослідження не виключають можливості змішення крові в плямах на речовому доказі і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти -В, В з ізогемаглютиніном анти -А, АВ в тому числі від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 .
Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта-імунолога ОСОБА_41 №199 від 22.06.2018 року, із долученою до нього зведеною таблицею результатів дослідження визначення групової належності в сілдах крові на речових доказах за ізосерологічною системою АВО, встановлено, що кров ОСОБА_14 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. На фуфайці (футболці) , шортах, представлених на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні виявлені антиген А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи(осіб) з групою АВ, у тому числі від ОСОБА_14 . Данні серіологічного дослідження не виключають можливості змішення крові і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти-В, В з ізогемаглютиніном анти-А, АВ, у тому числі від ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .
Згідно висновку лікаря судово-медичного експерта-імунолога ОСОБА_42 №200 від 21.06.2018 року, із долученою до нього зведеною таблицею результатів дослідження встановлення групової належності крові за ізосерологічною системою АВО,
встановлено, що кров ОСОБА_14 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної истеми АВО. На блузці, джинсах, наданих на експертизу, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні на блузці і в об.№5,6 на джинсах виявлені антиген А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) з групою АВ в тому числі від ОСОБА_14 . Данні серологічного дослідження не виключають можливості змішення крові і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти-В, В з ізогемаглютиніном анти-А, АВ, в тому числі від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 . В об. №7 на джинсах виявлений антиген А. Походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від ОСОБА_12 .
Відповідно до постанови старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_43 31.07.2018 року, одяг підозрюваної ОСОБА_12 , а саме джинси синього кольору, футболку(фуфайку, блузку) синього кольору з плямами крові було визнано речовими доказами і поміщено на зберігання в камеру схову при Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку судового експерта ОСОБА_44 №330 від 19.07.2018 року, встановлено, що наданий на дослідження ніж до холодної зброї не належить, а є ножем господарсько-побутового призначення, виготовлений промисловим способом.
Згідно висновку судового експерта ОСОБА_45 № 559 від 07.08.2018 року, із долученою до нього таблицею результатів дослідження на 1 арк. та ілюстративною таблицею на 9 арк., встановлено, що на клинку ножа(об. №3) виявлено кров людини, клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження. На клинку ножа (об. №4) та руків`ї ножа (об. №5) виявлено клітини з ядрами без домішків крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідженя. Генетичні ознаки крові та клітин з ядрами виявлених на клинку ножа (об. №3) та клітин з ядрами без домішків крові виявлених на клинку та руків`ї ножа( об. 4, 5) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_14 (об. №1) та не збігаються з генетичними ознаками підозрюваної ОСОБА_12 (об. №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_46 (об. №1) та в об`єктах №№3,4,5 складає 1, 01*10(-21). Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 9,95*10(20) осіб.
Згідно висновку експерта лікаря судово-медичного експерта-криміналіста ОСОБА_47 №123-МК від 10.08.2018 року, із долученою до нього ілюстративною таблицею на 4 арк., встановлено, що на наданій для експертизи фуфайці(футболці) потерпілого ОСОБА_14 виявлено три колено- різаних ушкодження, розташованих в верхній частині передньої поверхні праворуч. На шортах ОСОБА_14 пошкоджень, які б мали ознаки дії колюче-ріжучого предмета, не виявлено. Зазначені в п.1 колоте-різане ушкодження на фуфайці утворились внаслідок трикратної дії одного колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, який має вістря, лезо та обух. На наданому на дослідження клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітини від трупа ОСОБА_14 виявлено одне колено-різпне ушкодження, яке утворилось від однократної дії плаского колюче-ріжучого предмета, що має вістря, лезо, обух. Можливість утворення колено-різаних пошкоджень на фуфайці ОСОБА_14 та на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітини ОСОБА_14 від дії клинка наданого на експертизу ножа не виключена.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №228 від 03.08.2018 року, встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння та на теперішній час будь-яким психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки, що не позбавляє її можливості давати раду своїім діям та керувати ними не страждала та не страджає. ОСОБА_12 на час скоєння інкримінованого їй діяння не перебувала в стані фізіологічного афекту, а перебувала в стані вираженого емоційного збудження(фрустрації) з гострим переживанням образи та приниження, страху за своє життя та життя дітей, однак він не супроводжувався вираженим зниженням інтелектуально-вольового контролю, прогностичних здібностей, та не обмежував її можливості в вільній регуляції дій, тому не справив суттєвого впливу на її поведінку в ситуації делікту. Під час вчинення інкримінованого їй діяння вона могла усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними. ОСОБА_12 застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно заяви ОСОБА_12 від 11.07.2018 року, складеної за участю захисника ОСОБА_13 , остання відмовилась від проведення слідчого експерименту за її участю.
Відповідно до постанови старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_30 10.08.2018 року, встановлено, що одяг потерпілого ОСОБА_14 : футболка (фуфайка) з коротким рукавом синього кольору з механічними пошкодженнями, шорти темно синього кольору з плямами крові та ніж було визнано речовими доказами і передано на зберігання в камеру схову при Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно копії форми №1, встановлено, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подавав заяву на видачу паспорту.
Згідно копії витягу з АРМОР, встановлено, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроний за адресою АДРЕСА_4 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно вимоги УІО ГУНП України в Миколаївській області , виданої старшим слідчим СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_48 від 29.05.2018 року , встановлено, що ОСОБА_14 раніше судимий.
Відповідно до відповіді завідуючого диспансерно-поліклінічним відділенням Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_49 від 21.06.2018 р. №4339 встановлено, що ОСОБА_14 перебував на обліку в ОНД з 26.11.2017 року.
Згідно довідки головного лікаря Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_50 від 27.06.2018 року №2956, встановлено, що ОСОБА_14 на обліку у психіатричній лікарні не знаходиться.
Відповідно до копії медичної карти амбулаторного хворого №1111 від 09.05.2018 року, встановлено, що ОСОБА_12 на контрольному огляді 16.07.2018 року жодних скарг на здоров`я не мала.
Згідно копії направлення на медичний огляд від 09.05.2018 р., встановлено, що ОСОБА_12 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з 1, 50 %.
Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_12 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченої ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне противоправне заподіянні смерті іншій людині.
Колегія суддів відхиляє позицію захисту, що ОСОБА_12 вчинила вбивство ОСОБА_14 знаходячись у стані необхідної оборони від злочинного посягання останього з наступних підстав.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону» при з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
При оцінці наявності такого стану, суд враховує, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не було обопільної боротьби, оскільки у обвинуваченої відповідно до висновку експерта №543 від 18.06.2018 року не виявлено жодних тілесних ушкоджень. Тобто, не існує підстав вважати, що з боку ОСОБА_14 вчинялися будь-які дії насильницького характеру по відношенню до обвинуваченої. В той же час, з боку ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_14 спричинено три колото-різаних поранення, які нанесені в життєво важливий орган легені, що підтверджує спрямованість умислу в діях обвинуваченої саме на вбивство та спростовує доводи про наявність у нєї стану необхідної оборони. Також судом враховується, що під-час нанесення з блоку ОСОБА_12 ударів ножем ОСОБА_14 , останній знаходився поза межами домоволодіння обвинуваченої. Також суд звертає увагу, що поряд з ОСОБА_12 в цей знаходилась свідок ОСОБА_15 , яка власним тілом тримала двері, а тому не має жодних підстав стверджувати про наявність в обвинуваченої стану необхідної оборони.
Крім того, суд критично ставиться до показів обвинуваченої ОСОБА_12 з приводу неодноразового застосування потерпілим до неї фізичної сили, оскільки вказані свідчення спростовуються показами усіх свідків, допитаних в судовому засіданні, а також поясненнями законного представника потерпілого ОСОБА_11 . Такі свідчення ОСОБА_12 також спростовуються відсутністю звернень останньої до органів поліції з приводу нібито вчинення до неї сиситематичного домашнього насилля, а за такого, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №228 від 03.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_12 на час скоєння інкримінованого їй діяння не перебувала в стані фізіологічного афекту, а стан вираженого емоційного збудження не справив суттєвого впливу на її поведінку в ситуації делікту, колегія суддів приходить до переконливого висновку про відсутність обставин, на які посилається ОСОБА_12 , мотивуючи свою поведінку щодо позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 . Колегія суддів вважає, що умисел обвинуваченої ОСОБА_12 ю, спрямований саме на позбавлення життя ОСОБА_14 також грунтується на показах свідка ОСОБА_15 , яка була беспосередньо присутня в момент вчинення кримінального правопорушення і в ході слідчого експерименту 10.05.2018 року, зазначила, що обвинувачена чітко висловила свою мету вбити потерпілого ОСОБА_14 , а також свідченнями ОСОБА_29 , який підтвердив, що швидку допомогу було викликано запізно, і як встановлено під час судового розгляду, не обвинуваченою ОСОБА_12 , і саме втрачений час завадив врятувати життя загиблого, через надмірну втрату крові від отрианих ножевих поранень.
Таким чином, досліджені докази не дають колегії суддів підстав вважати, що в діях обвинуваченої були ознаки необхідної оборони, або перевищення меж необхідної оборони, а тому дане твердження сторони захисту є надуманим. Наведене підтверджує висновки суду про те, що поведінка ОСОБА_12 по відношенню до ОСОБА_14 була викликана раптово виниклими неприязними стосунками, а не необхідністю захищатись від потерпілого.
Отже, покази обвинуваченої ОСОБА_12 в частині заперечення наявності у неї умислу на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_14 , колегія суддів розцінює, як спробу уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони суперечать сукупності наведених вище досліджених доказів, які об`єктивно підтверджують правильність юридичної кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 115 КК України.
Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , законного представника потерпілого ОСОБА_11 , які є послідовними, детальними та досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом не встановлено, вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
З урахуванням наведеного колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючі кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла до впевненого висновку поза розумним сумнівом про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та наявність в її діях складу інкримінованого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_12 своїми умисними діями вчинила умисне противоправне заподіянні смерті іншій людині, а тому вона підлягає покаранню за вчинення такого злочину.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_12 колегія суддів відповідно до положеньст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Насамперед, колегія суддів враховує підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою ОСОБА_12 кримінального правопорушення, оскільки відповідно до Конституції України людина, її життя і здоров`я, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а статтею 27 Конституції України передбачено невід`ємне право на життя кожної людини в Україні, де ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, та його захищення є обов`язком держави.
Суспільно-небезпечним наслідком вбивства є настання незворотної смерті потерпілого.
Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Також, колегія суддів враховує, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
Крім того, дослідивши дані про особу обвинуваченої ОСОБА_12 судом встановлено, що остання раніше не судима, згідно довідки Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №4340 пербуває на "П" обліку в ОНД з діагнозом: зловживання алкоголем, а згідно довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 №2954 ОСОБА_12 на обліку у психіатричній лікарні не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 судом не встановлені. Суд не враховує як обставину, що пом`якшує покарання часткове визнання вини з боку ОСОБА_12 з наступних підстав. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к)
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_12 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням відсутності обставин, що помякшують покарання ОСОБА_12 , у колегії суддів відсутні підстави для застосування щодо неї ст.69 КК України.
Таким чином, враховуючи позицію ОСОБА_12 щодо не визнання своєї провини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, дачі суперечливих показів щодо обставин кримінального правопорушення, що на думку колегії суддів, свідчить про відсутність з боку обвинуваченої під час судового розгляду будь-яких дій, що свідчать про сприйняття свого вчинку саме як умисного вбивства, розуміння усіх його наслідків та особливої суспільної небезпеки, відсутності реального та щирого розкаяння у вчиненому, а також щодо будь-якого відшкодування завданої моральної шкоди потерпілим, а тому і відсутність розкаяння ОСОБА_12 у вчиненні особливо тяжкого злочину .
Отже, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_12 колегія суддів виходить із ступеню тяжкості вчиненого злочину та враховує його підвищену суспільну небезпеку, характер, спосіб та конкретні обставини його вчинення, наведені вище, особу обвинуваченої, відсутність обставин, що пом`якшують її покарання, та наявність обставини, що обтяжують покарання, наведених вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_12 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_12 у розмірі 100000 гривень та матеріальної шкоди у розмірі 18615 гривень, щомісячно, до досягнення повноліття.

Відповідно до ст.1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Щодо відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_12 , то такі вимоги підлягають задоволенню.
Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом враховується, що вчинені ОСОБА_12 дії призвели до особливо значних психологічних страждань, невідворотньої втрати близької людини - батька потерпілого ОСОБА_9 . Зазначені дії викликали суттєві зміни у житті потерпілого, що полягали у психологічному стражданні через втрату близького родича. Крім того, додаткових моральних страждань неповнолітньому потерпілому завдала необхідність тривалої участі у здійсненні досудового розслідування та судового розгляду зазначеного кримінального провадження, протягом якого він брали участь у процесуальних діях та судових засіданнях.
З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з обвинуваченої ОСОБА_12 на користь потерпілого 100 000 (сто тисяч) гривень, що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.
З приводу позовних вимог щодо стягнення з обвинуваченої ОСОБА_12 матеріальної шкоди у сумі 18615 гривень до досягнення повноліття ОСОБА_9 , у зв`зку із вимогами ст.ст. 1200, 1197 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині цивільний позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід наступним чином вирішити долю речових доказів, а саме:
- речовий доказ відповідно до постанови старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_30 від 31.07.2018 року, а саме одяг підозрюваної ОСОБА_12 : джинси синього кольору, футболку(фуфайку, блузку) синього кольору з плямами крові, які передано на зберігання в камеру схову при Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути обвинуваченій ОСОБА_12 ;
- речовий доказ, відповідно до постанови старшого слідчого Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_30 від 10.08.2018 року, а саме одяг потерпілого ОСОБА_14 : футболка (фуфайка) з коротким рукавом синього кольору з механічними пошкодженнями, шорти темно синього кольору з плямами крові, ніж, які передано на зберігання в камеру схову Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити;
- зразки крові та змиви ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , зразок крові ОСОБА_12 (речовий доказ до висновку №200 від 31.07.2018 року та фрагмент марлі зі змивами (речовий доказ до висновку №201 від 31.07.2018 року) залишити в матеріалах судової справи 490/4616/19.
Як слідує зі змісту ст. ст. 118, 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_12 на користь дерджави витрат на проведення судово-дактилоскопічної експертизи №528 від 18.06.2018 року, вартість якої становить 2288,00 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім )гривень; комплексної криміналістичної експертизи №601 від 11.07.2018 року, вартістю 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні; судової експертизи холодної зброї № 330 від 19.07.2018 року, вартість якої становить 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень та молекулярно-генетичної експертизи № 559 від 07.08.2018 року, яка від відповідно до довідки про витрати становить 8474 (вісім тисяч чотириста сімдесят чотири ) гривні 85(вісмдесят п`ять) копійок.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави 12049 (дванадцять тисяч сорок дев`ять) гривень 85(вісмдесят п`ять) копійок в рахунок відшкодування вказаних витрат.
Строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту, який був обраний 10.05.2018 року , сплив 09.10.2018 року. Інший запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк початку відбуття покарання ОСОБА_12 слід відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази у кримінальному провадженні :
- одяг підозрюваної ОСОБА_12 : джинси синього кольору, футболку(фуфайку, блузку) синього кольору з плямами крові - повернути обвинуваченій ОСОБА_12 ;
- одяг потерпілого ОСОБА_14 : футболка (фуфайка) з коротким рукавом синього кольору з механічними пошкодженнями, шорти темно синього кольору з плямами крові, ніж- знищіти;
- зразки крові та змиви ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , зразок крові ОСОБА_12 (речовий доказ до висновку №200 від 31.07.2018 року та фрагмент марлі зі змивами (речовий доказ до висновку №201 від 31.07.2018 року) залишити в матеріалах судової справи 490/4616/19.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення судово-дактилоскопічної експертизи №528 від 18.06.2018 року; комплексної криміналістичної експертизи №601 від 11.07.2018 року, судової експертизи холодної зброї № 330 від 19.07.2018 року; молекулярно-генетичної експертизи № 559 від 07.08.2018 року, на загальну суму 12049 (дванадцять тисяч сорок дев`ять) гривень 85(вісмдесят п`ять) копійок.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_12 матеріальної шкоди у розмірі 18615 гривень та моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень, заявлений в рамках кримінального провадження № 0001839 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень та 18615 (вісімнадцять тисяч шістьсот п`ятнадцять) гривень матеріальної шкоди.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3