Справа № 569/332/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що Приблизно о 17 год. 23 хв. 8 січня 2020 року, у темну пору доби, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Соборній в м. Сарни Рівненської області, зі сторони с. Люхча Сарненського району Рівненської області у напрямку вул. 8 Березня у м. Сарни Рівненської області, поблизу приміщення ТОВ «ЗМВ», проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, при виникненні перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедистів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , котрі рухалися проїзною частиною попереду у попутному напрямку.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, велосипедист ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Сарненська ЦРЛ», а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, що вимагає від водія, у разі виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

08 січня 2020 року о 19 год. 15 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сарни Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України.

09 січня 2020 року о 17 год. 10 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 8 січня 2020 року та план-схемою до нього; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 04, складеним о 17 год. 50 хв. 8 січня 2020 року;лікарським свідоцтвом про смерть № 8 від 8 січня 2020 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та який, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності необхідно обрати підозрюваному саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задоволити. Крім того вказали на необхідність обрання саме такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 так, як останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Тому є усі підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просять відмовити в задоволенні клопотання слідчого, а просять обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки наміру чинити тиск на потерпілих, свідків, а також переховуватись від органу досудового розслідування, суду не має.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Рівненськівй області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000009 від 8 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
09 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, вказаний злочин, має суспільно - небезпечний характер оскільки на час вчинення злочину підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння, в наслідок якого було спричинено смерть потерпілого ОСОБА_7 , а потерпілому ОСОБА_8 завдано тяжкі тілесні ушкодження.
Судом встановлене, що вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 має суспільно-небезпечний характер, вчинене з явною зневагою до загальноприйнятних норм поведінки та викликало резонанс у суспільстві, зокрема у зв`язку з вчиненням злочину в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що ОСОБА_5 є особою суспільно-небезпечною та потребує ізоляції від суспільства.

На даний момент, ще не допитанні всі очевидці даної ДТП, не проведені відповідні експертизи та не виконані інші необхідні слідчі ( розшукові) дії, а тому підозрюваний може впливати на свідків, оскільки проживає в одному населеному пункті разом з ними, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та перешкоджати провадженню іншим чином.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виникла необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати проведенням слідчих дій по кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Однак п.1 ч.4 ст. 183 КПК України передбачає можливість не визначати слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людей, а тому слід застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сарни Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 19 год 15 хв 08 січня 2020 року.
Визначити строк дії ухвали до 19 год. 15 хв. 08 березня 2020.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" та вручити підозрюваному та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1