Провадження №1-кс/369/4467/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005403 від 09.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005403 від 09.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що 09.11.2019 року проведеним оглядом місця події ДТП було встановлено, що автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , причетний до вищевказаного ДТП, оскільки містить на собі сліди злочину та являється знаряддям вчинення злочину.

Метою арешту є збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ; заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , оскільки незастосування заборони розпорядження та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження № 0005403 від 09.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 10.11.2019 року у кримінальному провадженні № 0005403 від 09.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнано речовим доказом автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , жовтого кольору, 1986 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 .

Суд, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчий не довів необхідності в накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, з метою його збереження як речового доказу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005403 від 09.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1