Справа №377/324/20
Провадження №1-кс/377/66/20
05 червня 2020 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, студента 2 курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
До суду подано клопотання слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області, погоджене з прокурором, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він визнає вину та розкаюється у вчиненні злочину і просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він усвідомив свої дії, має намір співпрацювати з органом досудового розслідування, на виклики слідчого з`являтися вчасно.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити, посилаючись на те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, для запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Захисник просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він фактично проживає в м. Славутичі, де може перебувати під домашнім арештом, в період досудового розслідування процесуальні обов`язки виконував, за викликом до слідчого з`являвся вчасно.
Заслухавши пояснення підозрюваного, слідчого, думку прокурора, захисника, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вважаю необхідним зробити наступний висновок.
Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що 22 травня 2020 року, у денний час, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи поряд з автомобільним мостом міста Славутич Київської області, вступили в попередню змову між собою щодо збуту наявної у ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан1-он), масою не менше 0,379 г. та прослідували вздовж Прибалтійського проїзду, м. Славутич, Київської області, де почали розшукувати місце, в якому можна залишити «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений, у розфасованому вигляді.
В подальшому, перебуваючи напроти Балтійського бульвару м. Славутич, Київської області, діючи з корисливих мотивів, метою збуту наявної у них особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_5 сховав під лавкою полімерний згорток, виготовлений з ізоляційної стрічки, для невстановленого в ході досудового слідства покупця, чим збув особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан1-он), а фіксацію зазначеного місця розташування «закладки» за попередньою домовленістю здійснив ОСОБА_7 , шляхом фотозйомки на належний йому мобільний телефон «iPhone 6S», з використанням завчасно встановленого мобільного додатку «GPS Камера» із позначенням адреси та геолокаційних координат місця розташування «закладки», для подальшої передачі інформації майбутньому покупцю, з тим щоб отримати прибуток від збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.
23 травня 2020 року працівниками Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області під час огляду місця події, в період часу з 10 години 25 хвилин по 10 годину 30 хвилин, під лавкою, розташованою вздовж Прибалтійського проїзду напроти Балтійського бульвару м. Славутич, Київської області, виявлено та вилучено один згорток, виготовлений з ізоляційної стрічки, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина біло-рожевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан1-он), масою не менше 0,379 г.
22 травня 2020 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, а постановою слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області 23 травня 2020 року було звільнено затриманого ОСОБА_5 ..
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, і за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджено: протоколом огляду місця події від 22.05.2020 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.2020 року; протоколом огляду місця події від 23.05.2020 року; протоколом огляду речей від 25.05.2020 року, висновком експерта № 11-2/3281 від 27.05.2020 року за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів, протоколами допиту свідків від 01.06.2020 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (п.108 рішення у справі «Влох проти Польщі», п. 24 рішення у справі «Малик проти України»).
Наданих стороною обвинувачення зазначених доказів поза розумним сумнівом у їх сукупності достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні слідчого мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчиняти дії, направлені на ухилення від органів досудового розслідування або суду, оскільки усвідомлює, що вчинений ним злочин є тяжким та у разі засудження за ч. 2 ст. 307 КК України тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; підозрюваний ОСОБА_5 без обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе продовжити злочинну діяльність, пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, так як, злочинна діяльність, яку веде ОСОБА_5 щодо збуту особливо небезпечної психотропної речовини на території м. Славутич Київської області, є систематичною та тривалою. Підозрюваний ОСОБА_5 не працює, є студентом другого курсу, не має власного заробітку та потребує в коштах, тому зможе продовжити злочинну діяльність, а саме збут наркотичних засобів та психотропних речовин наркозалежним особам.
Однак з цим повністю погодитись не можна, оскільки наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відсутність власного заробітку не свідчить про неможливість запобігти ризикам, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, без застосування іншого, не пов`язаного з триманням під вартою запобіжного заходу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
З матеріалів, наданих сторонами, вбачається, що підозрюваний є студентом 2 курсу Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського», зареєстрований у гуртожитку в м.Києві, фактично проживає в м.Славутичі з матір`ю ОСОБА_8 за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено актом про проживання особи без реєстрації від 02.06.2020 року, складеним директором КП «ЖКЦ» та інженером КП «ЖКЦ». За місцем навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського» ОСОБА_5 характеризується позитивно. Згідно характеристики із Славутицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 Славутицької міської ради від 26.06.2018 року, яку ОСОБА_5 закінчив в 2018 році, він характеризується позитивно. ОСОБА_5 в 2018 році закінчив Комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу м.Славутича - відділення важкої атлетики та нагороджений грамотами за участь у змаганнях. ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем фактичного проживання, що підтверджується побутовою характеристикою КП «ЖКЦ». Підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, 21 квітня 2020 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він визнав вину повністю, своїми діями сприяв розкриттю даного злочину, добровільно повідомивши про місця закладок психотропних речовин, порушень обов`язків підозрюваного не допускав, на виклики слідчого з`являвся вчасно.
З пояснень слідчого, наданих в судовому засіданні, вбачається, що підозрюваний на виклики слідчого з`являвся вчасно, порушень процесуальних обов`язків не допускав.
З урахуванням наведеного, вважаю, що обставини, зазначені у клопотанні слідчого на підтвердження ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, не є достатніми обставинами для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
За правилом ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що прокурор при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу довела обставини, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довела обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою уникнення ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки, вважаю, що застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у якому він фактично проживає, цілодобово у межах строку досудового розслідування до 29 липня 2020 року, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, є тим запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 196, 376 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк по 29 липня 2020 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити протягом вказаного строку залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у якому він проживає, цілодобово, без дозволу слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ Національної поліції в Київській області, прокурора та суду.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ Національної поліції в Київській області, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час, не відлучатися із м. Славутича Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Вказані обов`язки покласти на підозрюваного на строк по 29 липня 2020 року.
Здійснення контролю щодо виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього, доручити Славутицькому ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Встановити строк дії цієї ухвали по 29 липня 2020 року.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та направити для виконання Славутицькому ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1