ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11сс/818/471/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2020 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією адвоката на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2020 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000126 від 14.06.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 330 КК України про арешт майна.
Накладено арешт на майно, яке було вилучене 17.12.2019 року під час проведення обшуку у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone» сірого кольору з численними потертостями: IMEI НОМЕР_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначено кімнату зберігання речових доказів СВ УСБУ в ХО за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 28.01.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучене 17.12.2019 року під час проведення обшуку у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone» сірого кольору з численними потертостями: IMEI НОМЕР_1 .

В обгрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом управління СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000126 від 14.06.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 330 КК України про арешт майна.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку 17.12.2019 року є речовим доказом та має значення для забезпечення кримінального провадження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2020 року та постановити нову, якою зоюовязати прокурору відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 негайно порве нути ОСОБА_9 вилучений у нього мобільний телефон «iPhone» сірого кольору з численними потертостями: IMEI НОМЕР_1 .

Апеляційну скаргу адвокат обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч.2 ст.422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
В клопотанні про арешт майна (а.с. 1-3) прокурором вказано, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання містить суттєві протиріччя.

Ч. 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею 10.12.2019 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_9 .
Проте, відомостей про те, ким є ОСОБА_9 , яка його роль у даному кримінальному провадженні, яке відношення він має до розслідуваних подій, прокурором у клопотанні не зазначено.
Не враховано, що майно вилучалось саме у ОСОБА_9 , і що в розумінні КПК України, вилучалось майно що перебувало саме у його володінні.
Клопотання не містить належного обґрунтування, що саме мобільний телефон «iPhone» сірого кольору з численними потертостями: IMEI НОМЕР_1 відповідає критеріям передбаченим ст.98 КПК України.
Наведене вище не враховано слідчим суддею.
Слідчий суддя всупереч вимогам ч.2 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може розглядати клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до слідчого судді та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч.1 ст.170 КПК України.
За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.
Данні недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді в повному обсязі.
Приймаючи рішення про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.1,3 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України і що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2020 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000126 скасувати.
Винести нову ухвалу, якою клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків та приведення до відповідності з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для усунення недоліків 72 години з часу отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді