Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа №276/1970/19
Номер провадження 1-кп/292/56/20 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, зі слів непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
01 вересня 2019 року близько 19 години 45 хвилин водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Мністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи належним йому технічно справним автомобілем марки ЗАЗ-110557, р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул.Калинова в напрямку вул.Нової смт.Нова Борова Хорошівського району Житомирської області. У вказаний день, час та місці, проїжджаючи ділянку із заокругленням дороги праворуч, поблизу будинку №3 вказаної вулиці, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п.2.3 б та 10.1 Правил дорожнього руху, діючи із злочинною самовпевненістю, розуміючи, що його дії можуть привести до негативних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, проявив неуважність та відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, що позбавило його можливості постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, виїхав автомобілем на ліве узбіччя дороги, де передньою лівою частиною автомобіля здійснив зіткнення з лівою боковою частиною велосипедиста малолітньої ОСОБА_5 , яка в той час керувала велосипедом у зустрічному автомобілю напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого субкапітального перелому проксимальної голівки лівої великогомілкової кістки, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Так, необережні дії водія автомобіля марки ЗАЗ-110557, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 виразились у порушенні пунктів 2.3 б та 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що передбачають: п.2.3б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов"язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен перконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б, 2.9 а та 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебуває у прямому причинному зв"язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортнї пригоди та її наслідками - спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 01 вересня 2019 року у вечірній час рухаючись по вулиці в смт.Нова Борова Хорошівського району, порушивши правила дорожнього руху скоїв наїзд на дитину, як рухалась на велосипеді. При цьому підтвердив, що сів за кермо в стані алкогольного сп"яніння.
Законний представник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з"явились. ОСОБА_6 написала заяву про розгляд справи без їх участі та повідомила, що моральна та матеріальна шкода відшкодована повністю, покарати суворо.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом лише обвинуваченого та вивчив матеріали, що характеризують обвинуваченого та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення, і ці його необережні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, судом кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом"якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд виключає з обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у формулюванні обвинувачення вказано, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, чим порушив, крім інших, положення пунктів п.2.9 а) ПДР України. Отже, ця обставина увійшла в об`єктивну сторону складу злочину фактично як кваліфікуюча ознака, з огляду на бланкетність диспозиції усіх частин ст.286 КК України, а тому суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує (ч.4 ст.67 КК України).(Постанова Верховного Суду України від 31.05.2018 року по справі №712/1409/15-к).
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує те, що він раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, вчинений ним злочин, невеликої тяжкості, вчинений з необережності, його ставлення до скоєного, беручи до уваги думку потерпілої та її законного представника, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами. Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою та її законним представником не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1570 грн. 10 коп., судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1570 грн. 10 коп. та судової експертизи механізму та обставин ДТП в сумі 1256 грн. 08 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 . Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, ч.1 ст.286 КК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання за цим Законом у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов"язки: 1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати. Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1570 (одна тисяча п"ятсот сімдесят) гривень 10 копійок (висновок від 19.11.2019 року 3/1057), судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1570 (одна тисяча п"ятсот сімдесят) гривень 10 копійок (висновок від 20.11.2019 року №3/1056) та судової експертизи механізму та обставин ДТП в сумі 1256 (одна тисяча двісті п"ятдесят шість) гривень 08 копійок (висновок від 22.11.2019 року №3/1050) згідно довідок про витрати на проведення судових експертиз, наявних у матеріалах справи. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.09.2019 року на транспортний засіб марки "ЗАЗ 110557", реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати. Речові докази по справі після вступу вироку в законну силу: - автомобіль "ЗАЗ-110557", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Хорошівському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, - повернути ОСОБА_4 як власнику; - велосипед марки "SMART", який знаходиться на зберіганні в Хорошівському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, повернути ОСОБА_6 як власниці. На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Суддя ОСОБА_1