Справа №487/6391/19
Провадження №1-кс/487/29/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсоні, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який з 15.03.2018 року проходить військову службу за контрактом на посаді водія 3 відділення зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки військовій частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий зазначає, що Першим СВ СУ ТУ ДБР, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000029 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.

21.08.2019 р. в порядку передбаченому КПК України про вручення повідомлень, ОСОБА_4 направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просили про задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків. Зазначив, що його підзахисний вимушений був залишити місце служби у зв`язку з необхідністю отримати кваліфіковану медичну допомогу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що 15.03.2018 громадянин ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 15.03.2018 № 57 матрос ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.

Відтак, з 15.03.2018, тобто з моменту укладення контракту та зарахування ОСОБА_4 до списків рядового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який тривав на момент вчинення ОСОБА_4 злочину.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу не з`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проте, з 13.09.2019 по 18.09.2018 та повторно протягом року з 24.09.2018 по теперішній час матрос ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та продовжує перебувати поза межами військової частини проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків.

21.01.2019 та 25.05.2019 до Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області за місцем реєстрації та можливого проживання ОСОБА_4 в порядку ст. 40 КПК України направлено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території з метою встановлення місцезнаходження останнього, в ході виконання доручення позитивного результату досягти не вдалося.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але ОСОБА_4 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 21.08.2019 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУНП в Херсонській області.

21.08.2019 р. в порядку передбаченому КПК України про вручення повідомлень, ОСОБА_4 направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.09.2019 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 23.01.2020 р. досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000029 відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя ставиться критично до посилання захисника ОСОБА_5 та підозрюваного на те, що місце служби останній залишив у зв`язку із хворобою та в подальшому не переховувався від органу досудового розслідування, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження неможливості отримати медичну допомогу за місцем несення служби та медичних застережень щодо подальшого продовження служби за контрактом.

Сукупність тих доказів, які долучені до клопотання слідчого та досліджених в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування; залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а саме продовжити вчиняти зазначений злочин, переховуючись від органів слідства та суду.

На підставі викладеного, з огляду на те, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 до призову на військову службу проживав у м.Херсон, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, в тому числі за кордоном, має можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги його вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан та інші обставини, для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , матеріальне становище підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 до 21.03.2020 року (включно).
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок грн.).

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 21.03.2020 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1