ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1227/20 Справа № 184/263/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДУ ПВЦ №79 ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

засудженої ОСОБА_8 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр № 79 та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджена ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до неї ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції неправильно тлумачив ч.3 ст.81 КК України та неправильно її застосував, оскільки помилково дійшов висновку про те, що чинним законодавством не передбачається можливість для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.

Звертає увагу на те, що відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 рокувідмовлено у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр № 79 та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.07.2017 року засуджена за ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст.70 КК України до 5 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на 3 роки.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 засуджена за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, тому підстав для умовно-дострокового її звільнення від відбування покарання суд не вбачає, оскільки законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.
Заслухавши доповідь судді, засуджену та представника адміністрації установи, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Разом із цим, частиною 3 цієї статті встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.07.2017 року, яким вона засуджена за ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки.
Згідно з цим вироком, дії ОСОБА_8 кваліфіковані, зокрема, за ч. 3 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, та цей злочин у відповідності з вимогами ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Отже, з огляду на те, що ОСОБА_8 засуджена за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.
Доводи засудженої щодо неправильного тлумачення судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч.3 ст.81 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки положення цього закону є чіткими та жодних сумнів і протиріч не викликають, адже в пунктах 2, 3 ч.3 ст.81 КК України не передбачено можливості застосування умовно-дострокового звільнення до осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі корупційні злочини.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , оскільки законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженої не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог її апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 рокущодо засудженої ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4