Справа № 713/2260/19
Провадження №1-кп/713/50/20
ВИРОК
іменем України

29.01.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 26.10.2019 року за обвинуваченням -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20.10.2019 року, біля 21.20 год., перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_2 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 у будинку, таємно викрала його мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmi Nоtе 7» ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , чим завдала потерпілому матеріальну шкоду в сумі 3767,00 грн. Після злочину ОСОБА_4 розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

17.12.2019 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яку учасники процесу під час проведення підготовчого судового засідання просили затвердити.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, остання визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно відшкодувала завдані ОСОБА_5 збитки, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, сторони угоди погодили міру покарання та визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнала повністю, просила затвердити укладену між нею та потерпілим ОСОБА_5 угоду про примирення на підставі ст.ст.469, 471 КПК України. Підтвердила суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що шкода відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має, просив затвердити укладену між ним та обвинуваченою угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала, що є законні підстави для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , укладеної 17.12.2019 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд дійшов висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом установлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочину за ч.1 ст.185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про примирення, укладеної між нею та потерпілим ОСОБА_5 17.12.2019 року в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Суд вважає, що саме узгоджене сторонами угоди про примирення покарання належить призначити ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, повного визнання своєї вини, щирого розкаяння у вчиненому, активного сприяння у розкритті злочину, відшкодування завданих збитків, а також особи обвинуваченої - доброї характеристики за місцем проживання, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи становлять 628,04 грн., висновок експерта №453-Р.

Зазначені суми підлягають стягненню з ОСОБА_4 у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 17.12.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 26.10.2019 року, між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 коп.).

Речовий доказ мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmi Nоtе 7» ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 , повернутий потерпілому ОСОБА_5 залишити за ним.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1