ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/163/20 Справа № 705/3983/19 Категорія: ч. 5 ст. 72 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 02.09.2019 року звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення та просив перерахувати термін його попереднього ув`язнення з 28.10.2017 року по 30.05.2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.10.2019 року та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк покарання період попереднього ув`язнення на підставі п. «г» ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Прокурор вказав, що апеляційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК (із змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17, провадження № 13-31 кс18, від 29 серпня 2018 року, де Верховним Судом у п. 105 рішення зазначено таке: «Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної, дії кримінального закону в часі».

Відповідно до положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Попереднім ув`язненням у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Колегія суддів вбачає, що зазначених вище вимог закону місцевий суд дотримався.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.310, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України за правилами ст. 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17.03.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Час попереднього ув`язнення з 28.10.2017 року до вступу вироку в законну силу, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 28 жовтня 2017 року. Вказаний вирок набрав законної сили 30.05.2018 року. Відповідно до зазначеного вироку датою вчинення злочину ОСОБА_7 є 06.08.2017 та 20.09.2017.

З апеляційної скарги засудженого вбачається, що він ставить питання про зарахування йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за двома вироками, тобто періоди, який йому вже було зараховано вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 року та період за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17.03.2017року, злочин відповідно до якого був вчинений 30.10.2013 року, тобто злочин в іншому кримінальному провадженні, покарання за яким частково приєднано до покарання призначеного вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 стосовно обох указаних ним у його клопотанні та апеляційній скарзі часових періодів, оскільки, як вірно указав місцевий суд, перший з цих періодів відноситься до іншого кримінального провадження, а другий період стосується часу, який уже зарахований Сосницьким районним судом Чернігівської області під час винесення вироку 21.03.2018 року за правилами ч.5 ст. 72 КК України.

Сам факт перебування особи в СІЗО після набрання вироком, яким цю особу засуджено до позбавлення волі, законної сили не може вказувати на відновлення статусу особи як попередньо ув`язненої. Тому подальший період перебування засудженого в СІЗО на час проведення процесуальних дій та на час досудового розслідування іншого кримінального провадження, не може розглядатися як попереднє ув`язнення, й, відповідно, не може перераховуватися за указаним вище пільговим принципом.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахунок строку попереднього ув`язнення, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :