22.06.2020 Провадження № 1-кс/331/1105/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 000779 від 17.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 000779 від 17.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Олександрівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000779 від 17.04.2020р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні, 18 квітня 2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру.

18 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, відмовлено в задоволені клопотання слідчого погодженого з процесуальним прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

04 травня 2020 року ухвалою колегії Апеляційного суду Запорізької області, вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін, а у задоволені апеляційної скарги прокурора відмовлено.

ОСОБА_4 належно виконує умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, його процесуальна поведінка свідчить про добросовісне відношення до своїх обов`язків, визначених законом.

У зв`язку з вищенаведеним вже більше місяця його підзахисний знаходиться у частковій ізоляції від суспільства та його можливості щодо участі у суспільному та сімейному житті суттєво обмежені, також він позбавлений можливості працювати. Застосування домашнього арешту передбачає доволі відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладання на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду з прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний з позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

З моменту обрання цього заходу до сьогоднішнього дня, сплив 30 денний термін перебування його підзахисного під домашнім арештом. Звідси, за правилами статті 201 ч. 1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На утриманні ОСОБА_4 перебувають його неповнолітні діти, факт чого зафіксований в ухвалі Жовтневого районного суду Запорізької області від 18.04.2020 р. та є преюдиційним.

Фактично через виконання ним умов цілодобового домашнього арешту він позбавлений можливості виконувати батьківські обов`язки та приймати участь у житті дітей. З причини відсутності можливості працювати неможливим є також виконання ним обов`язку утримання дітей, внаслідок чого суттєво знижується рівень харчування дітей, можливість за необхідності купувати одяг, речі побутового вжитку, отримувати належний розвиток.

Статтею 43 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 48 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. ОСОБА_4 та його неповнолітня дитина що перебуває на його утриманні фактично позбавлені цих прав. ОСОБА_4 не може влаштуватися на роботу, не може прийти на співбесіду.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам):

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування такої обставини для прийняття рішення передбачає встановлення правдоподібності та достовірності заявлених органом досудового розслідування фактичних обставин;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.

Вважає можливим та необхідним, змінити його підзахисному ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт погодинно, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з огляду на наступне:

ОСОБА_4 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки у місці свого постійного проживання, у тому числі у нього є неповнолітні діти, які потребують виховання та належного утримання; також за час досудового слідства та раніше будь-яких порушень обов`язків як підозрюваного зі сторони ОСОБА_4 не було, він чітко та добросовісно дотримувався умов запобіжних заходів та виконує свої процесуальні обов`язки; за час досудового слідства та раніше він об`єктивно не давав приводу для того, щоб стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового слідства та правосуддя. Також, органом досудового розслідування факт можливого переховування документально не підтверджений. З огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106); всі перелічені вище фактори свідчать про відсутність такого ризику щодо ОСОБА_4 .

Усі речові докази та документи по справі зібрані, оскільки досудове розслідування розпочато 17.04.2020 року. Отже, відсутні ризики знищення доказів. По справі неодноразово проводились обшуки, під час яких було вилучено все необхідні органу досудового слідства документи та інші предмети, в том числі й особистий автомобіль.

Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків немає. Окрім того, деякі свідки по справі - з наданих стороні захисту даних свідків відомо лише про свідків проведення обшуку 17.04.2020 року, які в своїх свідченнях не несуть жодної доказової бази, оскільки були присутні під час проведення обшуків та безпосередньо не були свідками інкримінованого правопорушення. Усі експертизи на користь обвинувачення проводяться експертами, і тому немає підстав передбачати вплив на експертів, спеціалістів.

Конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню немає.

ОСОБА_4 не має судимостей і ніколи не притягався до кримінальної відповідальності. Злочин, в якому він підозрюється та ступінь причетності його до вчинення та обставин його вчинення, є недоведеними та більш м`який запобіжний захід з вищенаведених причин буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Отже, немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику щодо вчинення ОСОБА_4 іншого кримінальне правопорушення.

Виходячи із вищенаведеного, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_4 відсутні або мінімальні. Його поведінка та добросовісне виконання його процесуальних обов`язків не дають підстав стверджувати протилежне. А необхідність для зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на погодинний домашній арешт аргументується перш за все наявністю у підозрюваного обов`язків, передбачених законодавством, перед своєю дитиною, які він хоче належним чином виконувати.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також зазначає, що відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виходячи з загальних принципів Конвенції судовим органам не надається вибору між тим, щоб «притягнути звинуваченого до суду у розумний строк або дарувати йому тимчасове звільнення до суду». До засудження звинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає перед усім у забезпеченні «умовного звільнення», якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим. Збереження обґрунтованої підозри у тому, що заарештована особа вчинила злочин, є обов`язковою умовою законності продовження тримання під вартою, але з перебігом певного часу цього недостатньо і суд має встановити, чи продовжували інші підстави, наведені судовими органами, виправдовувати позбавлення волі.

У вступній частині ППВССУ № 14 зазначено: «Статтею 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку. Звіт принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь-яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 09 грудня 1988 року, вимагає проведення судового розгляду стосовно затриманої особи у розумні строки після її затримання або звільнення цієї особи до розгляду справи (провадження) в суді. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові у правосудді.

Застосування домашнього арешту передбачає доволі відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладання на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду з прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний з позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Досудове розслідування у дійсному кримінальному провадженні триває з 2013 року. З липня 2017 року його підзахисного фактично та зважаючи на позицію Європейського суду з прав людини позбавлено свободи. Зважаючи на доволі тривалий строк проведення досудового розслідування, який Генеральною прокуратурою України продовжено 09.07.2018 p., і можливу перспективу подальшого його продовження, якщо запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не буде змінено на більш м`який, його сім`я та неповнолітня дитина на невизначений період часу будуть знаходитись без утримання - для чого, як зазначено раніше, немає вагомих підстав.

Відповідно до п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що для ОСОБА_4 більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту погодинно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Про достатність цього свідчить його належна та добросовісна процесуальна поведінка; міцні соціальні зв`язки; наявність неповнолітньої дитини на утриманні; відсутність судимостей тощо.

Застосування такого запобіжного заходу надасть можливість підозрюваному працювати, виконувати свої встановлені законодавством обов`язки перед родиною, яка перебуває на його утриманні, допомагати та повноцінно реалізовувати право на захист у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, вважає за необхідне змінити запобіжний захід на альтернативний.

Додатково зазначає, що ОСОБА_4 має водійське посвідчення та за можливості може влаштуватися на роботу водієм та здійснювати приватні перевезення або бути найманим працівником та займатися перевезеннями. За таких умов існує можливість, що він влаштується на роботу, під час якої за необхідності для роботодавця буде вимушений виїзджати за межі міста Запоріжжя або Запорізької області. При цьому ОСОБА_4 розуміє про обов`язок знаходитись за місцем проживання саме в той час, в який його зобов`яже суд.

На підставі вищевикладеного просить суд змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , 1981 р.н. із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт погодинно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . Не накладати на ОСОБА_4 обмежень щодо можливості виїзду з міста Запоріжжя та Запорізької області, за дотримання ним обов`язків запобіжного заходу.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 у судове засідання не з*явилися. Клопотання не підтримали.

У судове засідання прокурор також не з*явився.

Вивчивши матеріли клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 000779 від 17.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках кримінального провадження слідчий Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2020 року у задоволенні клопотання слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області рядового поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000779, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 відмовлено. Застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора за викликом усним чи письмовим;

-не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, без застосування електронного засобу контролю;

-повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покладено на співробітників відділення поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено до 16 червня 2020 року.

Звільнено ОСОБА_4 з-під варти негайно у залі суду.

21.05.2020 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 000779 від 17.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.05.2020 року визначений слідчий суддя ОСОБА_6 .

Слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 було заявлено самовідвід по вищевказаному клопотанню.

Згідно до протоколу розподілу справ між суддями автоматизованої системи документообігу суду (Д-3) від 27.05.2020 року визначений слідчий суддя ОСОБА_8 для розгляду заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 29.05.2020 року заяву слідчого судді ОСОБА_6 про самовідвід задоволено. Відведено слідчого суддю ОСОБА_6 від розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт (провадження № 1-кс/331/1105/2020, ЄУН 331/1507/20). Матеріали клопотання передано в канцелярію Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для визначення судді в порядку ст. 35 КПК України.

Згідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді автоматизованої системи документообігу суду (Д-3) від 29.05.2020 року визначений слідчий суддя ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000207 від 28.01.2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, № 0000779 від 17.04.2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України об`єднані в одне провадження під № 0000207. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено СВ Олександрівського ВП ДВГІГУНП в Запорізькій області. Копію цієї постанови направлено до СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області. Про прийняте рішення внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В рамках об`єднаних кримінальних проваджень слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного ЄРДР за № 0000207 від 28 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2020 року клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задоволено. Застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів у Запорізькому СІЗО. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області, р/р № UA5001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, до спливу терміну тримання під вартою. При внесені визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти звільнити. У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручено СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 31.07.2020 року о 17 год. 30 хв.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою відраховувати з 02.06.2020 року з 17 год. 30 хв.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 000779 від 17.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України необхідно залишити без розгляду, оскільки на теперішній час відпали підстави для розгляду клопотання.

В свою чергу слідчий суддя звертає увагу підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників, що вони мають право звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м*який запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного ЄРДР за № 0000207 від 28 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 000779 від 17.04.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1