ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2424/19 Номер провадження 11-кп/814/1228/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельви Полтавської області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.01.2017 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 09.02.2018 року направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку від 04.01.2017 року,

засудженого 19.07.2017 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.05.2019 року зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 05.09.2018 року по 14.05.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

задоволено спільне подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого.

Звільнено ОСОБА_8 умовно-достроково від відбуття невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 01 місяць 2 дня.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що засуджений за час відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» характеризується позитивно, стягнень не мав, мав 3 заохочення, був працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно, приймав участь у роботах по благоустрою території та приміщень установи. На підставі всебічно досліджених матеріалів особової справи, дійшов висновку про наявність достатніх підстав стверджувати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Вказує, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання отримав всього 3 заохочення, при цьому вони отримані із значним проміжком часу. Також, на виробництві не працевлаштований, тобто до оплачуваних робіт не залучався.

Крім цього в характеристиці, наданій установою вказано, що засуджений працевлаштований в будівельній бригаді на безоплатній основі, що на думку прокурора, є виконання засудженим обов`язку, визначеному у ст..107 КВК України.

Враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, особисте ставлення засудженого до вчиненого, неможливо прийти до висновку про те, що останній довів своє виправлення, оскільки матеріали особової справи не доводять сумлінну поведінку та ставлення до праці, а тим більше його виправлення.

Просить ухвалу суду скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_8 проти її задоволення, думку представника установи ОСОБА_7 , який просив залишити ухвали суду без змін (в режимі відеоконференції з ДУ "Полтавська виправна колонія № 64"), перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як убачається з матеріалів справи при її розгляді суд вищевказані вимоги виконав у повній мірі.
Так, ОСОБА_8 з 14.03.2018 року утримується в Державній установі "Полтавська виправна колонія № 64".
Станом на час звернення з поданням до суду, відбута частина строку покарання засудженим становить 2 років 04 місяці 01 день, кінець строку покарання 30.11.2020 року, тобто відбута частина покарання становить 2/3 частини.
З характеристики засудженого ОСОБА_8 від 01.10.2019 вбачається, що засуджений ОСОБА_8 за час утримання в УВП (№ 23) м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. За період утримання в УВП (№ 23) м. Полтави з 05.09.2018 року по 07.06.2019 року характеризувався добре, мав одне заохочення. Стягнень не мав.
З 14.03.2018 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був два рази заохочений. Стягнень не має.
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_8 , він за період відбування покарання стягнень не мав, має 3 заохочення, які застосовувались до нього 15.06.2018 року, 23.01.2019 року, 16.09.2019 року.
Під час перебування ОСОБА_8 в ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" , а саме з 05.09.2018 року по 07.06.2019 року, у зв`язку з розглядом судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на вирок суду відносно нього, останнього було залучено до праці у виробничій майстерні установи та на території установи.
07.06.2019 року засуджений ОСОБА_8 прибув для відбування покарання до ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та був працевлаштований в будівельній бригаді установи на безоплатній основі. До виконання покладених обов`язків ставився сумлінно, з поставленими завданнями справлявся.
Отже, доводи апеляційної скарги прокурора щодо недоведеності ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає непереконливими.
Окрім того слід зазначити, що оцінка ступеня виправлення засудженого здійснюється начальником відділення соціально-психологічної служби щороку, внаслідок чого складається характеристика на засудженого, а рішення про ступінь виправлення приймається комісією установи.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_8 , наданої в.о. начальника відділення СПС та психологом установи від 01.10.2019, ОСОБА_8 довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Отже, враховуючи стабільну позитивну характеристику особи засудженого ОСОБА_8 та відбуття ним 2/3 строку покарання, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про можливість застосування до останнього умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2019 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3