Справа № 488/458/19
Провадження № 1-кп/488/151/20
В И Р О К
іменем України

22.05.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта середня, працює водієм тролейбуса на комунальному підприємстві «Миколаївелектротранс», неодружений, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2017 року за № 0002754,

в с т а н о в и в :

18 листопада 2017 року близько 17 год. 00 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним мікроавтобусом марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби по вологій чистій проїзній частині проспекту Богоявленського в напрямку вулиці Космонавта Волкова в місті Миколаєві.

В цей же час у зустрічному напрямку по проспекту Богоявленському в напрямку вулиці Торгової, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , робоча гальмівна система якого перебувала в технічно несправному, але працездатному стані, рухався водій ОСОБА_5 разом із пасажиркою ОСОБА_6 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні.

Наближаючись до вулиці Торгової, водій ОСОБА_5 мав намір здійснити маневр повороту праворуч на заокругленій ділянці проїзної частини проспекту Богоявленського.

В цей час, водій ОСОБА_7 , рухаючись в обраному напрямку, порушивши вимоги п.п.2.3.Б, 11.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та до її змін і на заокругленій ділянці проїзної частини проспекту Богоявленського в районі перехрестя з вулицею Торговою допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із передньою лівою частиною автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному для ОСОБА_7 напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у виді чрезвертельного перелому лівої стегнової кістки і перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, які відносяться до ступеню середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирці ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у виді перелому дистального відділу лівої ліктьової кістки, забиття грудної клітини, забиття правого променезап`ястного суглобу, саден і синців тіла, які відносяться до ступеню середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому правопорушенні винним себе не визнав та показав, що у вказані день та час він керував а/м «Рута» (маршрутне таксі) і рухався по маршруту № 1 по пр.Богоявленському неподалік ЗОШ № 47. Його швидкість була 35-40 км/год. В салоні мікроавтобусу знаходилися пасажири. Йшов дощ. Він плавно проїхав перший поворот. На другому повороті ліворуч десь за одну секунду до зіткнення він побачив світ фар а/м «Жигулі», який їхав прямо на нього, навіть на школу. Коли водій «Жигулі» його побачив, він намагався «піти» праворуч. Удар був неочікуваний, прийшовся в ліве переднє колесо маршрутного таксі. Після зіткнення він підійшов до легкової машини і запитав водія «Жигулі», чи той не п`яний, на що водій «Жигулі» запитав обвинуваченого, навіщо він «зрізав». Обвинувачений наполягав, що після зіткнення автомобілів його машина зупинилася в своїй смузі руху; хоча розмітка на проїзній частині була відсутня, але він візуально оцінив розташування транспортних засобів.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що у вказані день та час він рухався в бік Корабельного району зі швидкістю близько 35 км/год. Він збирався повертати праворуч. Попереду нього десь за 20 метрів йшла інша легкова машина, яка вже майже закінчила поворот. Він тільки-но збирався розпочати маневр. В якійсь момент він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, його дружина сказала, що вони потрапили в аварію. До нього підійшов інший водій і сказав йому, що саме потерпілий винуватий. Потерпілий припускає, що в момент повороту водій маршрутного таксі розраховувався з пасажирами. Удар прийшовся в ліву частину його автомобіля, а права залишилася незачепленою.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що у вказані день та час вона перебувала як пасажирка в салоні а/м «Жигулі», яким керував її чоловік ОСОБА_8 . Вона знаходилася на передньому пасажирському сидінні. Вона тільки відчула зіткнення, почула стук; як відбулося ДТП не бачила. Якійсь чоловік витягнув її з салону машини.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона їхала в маршрутному мікроавтобусі, на одному з пасажирських сидінь, розташованих справа. Коли вони під`їхали до вул.Торгової, проїхали поворот, вона побачила фари і автомобіль, який рухався назустріч, в неї склалося відчуття, що водій зустрічної машини збирається повертати ліворуч. Момент удару вона не бачила. Зіткнення відбулося не на повороті, а коли маршрутний транспортний засіб вже повернув.

Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 листопада 2017 року, схеми та фототаблиці до нього, ДТП мала місце на пр.Богоявленському в районі перехрестя з вул.Торговою в м.Миколаєві. На автомобілі марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлені пошкодження у виді деформації (вм`ятини) переднього бамперу, переважно з лівої сторони, потертості лакофарбового покриття на лівій стороні кузова. На автомобілі марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлені пошкодження у виді повної деформації переднього бамперу, передньої кришки капоту, решітки радіатора.

Відповідно до акту від 18 листопада 2017 року № 184 за наслідками медичного огляду ОСОБА_7 з метою виявлення стану сп`яніння ознаки сп`яніння в останнього не виявлені.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 12 січня 2018 року № 414 у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді чрезвертельного перелому лівої стегнової кістки і перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму удару, можливо, під час ДТП, яке мало місце 18 листопада 2017 року. За ступенем тяжкості описані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 12 січня 2018 року № 412 у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому дистального відділу лівої ліктьової кістки, забиття грудної клітки, забиття правого променезап`ястного суглобу, садна і крововиливи тіла. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму удару, можливо, під час ДТП, яке мало місце 18 листопада 2017 року. За ступенем тяжкості описані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Як вбачається з висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 23 січня 2018 року № 1017, на момент ДТП ходова частина, рульове керування та гальмівна система автомобіля марки «РУТА-25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані та не мали невідповідності вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух.

Як вбачається з висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 16 січня 2018 року № 1018, на момент ДТП робоча гальмівна система автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебувала в технічно несправному, але працездатному стані (в бачку головного гальмівного циліндру гальмівна рідина присутня в мінімальній кількості). Ходова частина, рульове керування перебували в працездатному стані та не мали невідповідності вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на рух автомобіля. Технічна несправність робочої гальмівної системи, а саме невідповідність п.6.4.2 ДСТУ 3649:2010, виникла до ДТП.

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи від 05 лютого 2018 року № 1016 первинний контакт між транспортними засобами відбувся наступним чином: автомобіль марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташовувався передньою лівою частиною (лівою фарою головного світла, передньою лівою частиною передньої кромки капоту, передньою торцевою частиною крила переднього лівого колеса) до передньої лівої частини автомобіля марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (лівої частини накладки переднього бамперу та лівої фари головного світла, а також передньої торцевої частини крила переднього лівого колеса). В подальшому при переміщенні транспортних засобів в процесі розвитку ДТП відбулось контактування лівої бічної частини кузова автомобіля марки «РУТА 25» з деформованими елементами передньої лівої частини автомобіля марки «ВАЗ 2106». Під час первісного контактування повздовжні осі автомобіля марки «ВАЗ 2106» та автомобіля марки «РУТА 25» знаходились під кутом близьким до 150-165 градусів. Зіткнення між автомобілями відбулось в межах проїзної частини проспекту Богоявленського в місці близькому до кінцевого розташування транспортних засобів та осипу скла.

Висновком автотехнічної експертизи по дослідженню обставини ДТП від 18 січня 2018 року № 19-35 встановлено, що водій автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з моменту виникнення небезпеки для руху виїзду автобусу марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на смугу зустрічного руху, або, враховуючи, що проїжджа частина зі сторони руху автобуса марки «РУТА 25» має поворот, виявлення автобуса марки «РУТА 25» в своїх діях мав керуватися вимогами, викладеними в п.12.3 ПДР, тобто: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» своїми одноособовими діями не мав технічної можливості попередити ДТП. В діях водія автомобіля марки «ВАЗ 2106» не вбачається невідповідності вимогам п.12.3 ПДР і його дії з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Водію автобуса марки «РУТА 25», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в своїх діях, що передували ДТП, необхідно було керуватися вимогами, викладеними п.п.11.1, 11.3 ПДР, а саме: «Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньої розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними» та «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу». Належним і своєчасним виконанням вимог п.11.3 ПДР водій автобуса марки «РУТА 25» мав технічну можливість попередити ДТП. Дії водія автобуса марки «РУТА 25» не відповідали п.11.3 ПДР і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За наявності суперечливих показань учасників ДТП та відсутності суто технічних причин (непрацездатності окремих систем і механізмів транспортних засобів), які б могли привести до ДТП, суд вважає за необхідне більш детально оцінити висновки транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз, а також допоміжну масштабну схему до останнього висновку.

У відповідності до висновку транспортно-трасологічної експертизи первинний контакт між транспортними засобами відбувся передніми лівими частинами під кутом близьким до 150-165 градусів (майже лобове зіткнення). До речі, це твердження також підтверджується фотознімками, що долучені до справи стороною захисту. В подальшому в процесі розвитку ДТП відбулося переміщення транспортних засобів і контактування лівої бічної частини кузова мікроавтобуса «РУТА 25» з вже деформованими елементами передньої лівої частини автомобіля марки «ВАЗ 2106».

Як зазначено в описовій частині висновку автотехнічної експертизи на підставі проведених математичних розрахунків, з огляду на масу і завантаженість мікроавтобусу та з огляду на масу і завантаженість легкового автомобіля (маса мікроавтобусу була в три рази більша маси легкового автомобіля), мікроавтобус «РУТА» в процесі зіткнення з автомобілем «ВАЗ» і послідовному переміщенні після ДТП фактично не змінював напрямку руху.

Це дозволяє зробити висновок, що не автомобіль «ВАЗ» «в`їхав» в мікроавтобус, як намагався переконати суд обвинувачений, а мікроавтобус «РУТА», після першого контактування, продовживши рух, «затягнув» легковий автомобіль під свій кузов.

Вказане узгоджується із поясненнями і обвинуваченого і потерпілого про те, що вони не встигли застосувати гальмування.

І, насамкінець, як видно з допоміжної схеми до висновку автотехнічної експертизи, з урахуванням замірів і розташування транспортних засобів, саме мікроавтобус «РУТА» під керуванням водія ОСОБА_7 перетнув умовну осьову лінію проїзної частини пр.Богоявленського, і опинився на смузі руху, яка була для нього зустрічною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що останній вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, але потерпілими від нього стали дві особи.

При цьому, суд також враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання дільничним офіцером поліції в цілому характеризується з позитивного боку, офіційно працевлаштований, його робота пов`язана із керуванням транспортними засобами.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин справи та даних, що характеризують особу обвинуваченого, і його відношення до вчиненого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді штрафу в межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність, не застосовуючи додаткового покарання.

Щодо цивільного позову суд зазначає наступне.

У суду не виникає сумнівів, що діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 завдана моральна шкода, яка виявилася в порушенні нормального укладу життя, необхідності проходити досить тривалий курс лікування, обмеженні у вільному пересуванні з огляду на отримані тілесні ушкодження, тривалій реабілітації.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню.

Як встановлює ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням всіх вказаних обставин вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. суд вважає надмірними. Оцінюючи глибину його моральних страждань і в той же час керуючись принципом розумності і справедливості, беручи до уваги, що вчинений злочин є необережним, суд зменшує заявлену суму відшкодування моральної шкоди до 25 000 грн.

Потерпілим також пред`явлений позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди на суму 73 500 грн. (з яких 50 000 грн. вартість автомобіля та 23 500 грн. вартість ліків).

Відповідно до загальних положень ст.22 ЦК України збитки мають бути відшкодовані.

Разом з тим, за ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма означає, що розмір заподіяної майнової шкоди має доводити позивач, рівно як і він же має надавати докази на підтвердження своїх вимог.

Ці вимоги позивачем ОСОБА_5 не виконані, документи про витрати на лікування не представлені, розмір шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, не доведений.

Взагалі, на підтвердження своїх вимог позивачем, крім цивільного позову, не надано жодного документа, тому з підстав недоведення потерпілим дійсного розміру майнової шкоди суд, аби не позбавляти його права за наявності таких доказів, не наданих в межах кримінального провадження, вимагати відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, на підставі ч.7 ст.128 КПК України вважає за необхідне в цій частині залишити позов без розгляду.

Питання щодо процесуальних витрат на залучення експертів суд вирішує за правилами ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних знищенням автомобіля «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 50 000 грн. та витратами на лікування в розмірі 23 500 грн., залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням:

- експертизи технічного стану транспортного засобу від 16 січня 2018 року № 1018 в сумі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.,

- експертизи технічного стану транспортного засобу від 23 січня 2018 року № 1017 в сумі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.,

- транспортно-трасологічної експертизи від 05 лютого 2018 року № 1016 в сумі 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн.,

- автотехнічної експертизи з дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди від 18 січня 2019 року № 19-35 в сумі 2 574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн., а загалом 7 150 (сім тисяч сто п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1