Справа № 991/2786/19
Провадження1-кс/991/3391/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИЛА:
До слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 (далі скаржник), на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обґрунтування скарги
Бездіяльність, на думку скаржника, полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.12.2019 за № 3606/12 про вчинення злочину Головою ЦВК ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених . ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що 12.12.2019 року ним до НАБУ було подано заяву про вчинення злочину за вих. № 3606/12

Проте, станом на час подання скарги до суду відомості до ЄРДР за його заявою не були внесені.

Доводи сторін
У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, попросив задовольнити.

Представник Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з`явився, однак надав пояснення стосовно скарги та просив розглянути скаргу без його участі. У поясненнях зазначено, що Головним підрозділом детективів НАБУ за результатами опрацювання заяви № 3606/12 ОСОБА_3 встановлено, що в ній не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності НАБУ. Для розгляду інших порушених питань, які не віднесені до компетенції НАБУ, заяву № 3606/12 було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Відсутність представника НАБУ відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею було встановлено, що у заяві вих. № 3606/12 від 12.12.2019 ОСОБА_3 стверджує, що 18.06.2019 ним була виявлена в Постанові № 975 від 11.06.2019 та в усіх електронних джерелах ЦВК завідомо неправильна інформацію щодо його місця роботи та займаних посад - взамін назви громадської організації і посади президента даної організації, без узгоджень із ОСОБА_3 , ЦВК зазначила назву його приватного підприємства, яке згідно свого внутрішнього Наказу призупинило свою господарську діяльність ще в листопаді 2017 року. Відразу після виявлення помилки ЦВК, ОСОБА_3 звернувся із заявою на ім`я Голови ЦВК ОСОБА_5 з проханням внести відповідні зміни щодо його діяльності як кандидата в народні депутати України, однак ця заява була проігнорована. Після цього ОСОБА_3 подав заяву повторно з проханням внести зміни в його анкетні дані, на що ОСОБА_6 відмовив листом за вих. № 21-36-6036 від 05.07.2019. На думку ОСОБА_3 його навмисно було введено в оману з метою затягування встановлення строків, відведених на оскарження бездіяльності ЦВК в судовому порядку. В таких діях Голови ЦВК ОСОБА_5 заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що за Національним антикорупційним бюро України визначена підслідність відносно злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України.

Доводи ОСОБА_3 про вчинення Головою ЦВК ОСОБА_5 можливих кримінальних правопорушень ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями.

За змістом ч. 3 ст. 63 Закону України «Про вибори народних депутатів України» виборчі комісії, засоби масової інформації та інформаційні агентства, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян та інші особи при поширенні інформації про вибори, яка не є передвиборною агітацією, зобов`язані дотримуватися об`єктивності, неупередженості, збалансованості, достовірності, повноти і точності інформації.

У своїх Роз`ясненнях щодо розгляду звернень з питань внесення змін до постанов Центральної виборчої комісії про реєстрацію кандидатів у народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, затверджених у Постанові Центральної виборчої комісії від 14 червня 2019 року № 1009 ЦВК зазначила, що відомості про кандидатів у депутати та про політичні партії, які висунули кандидатів у депутати у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, є важливою складовою частиною інформації, на підставі якої виборці формують свою волю та виявляють її під час голосування, внесення до таких відомостей змін, а також виправлення технічних помилок в рішеннях Комісії про реєстрацію кандидатів у депутати, здійснюються шляхом прийняття відповідних постанов Комісії. З метою забезпечення достовірності відомостей про кандидатів у депутати та про політичні партії, які висунули кандидатів у депутати у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, такі рішення приймаються Центральною виборчою комісією з власної ініціативи (у разі виявлення технічних помилок) та за зверненнями відповідних суб`єктів - центральних керівних органів політичних партій, визначених їх статутами, кандидатів у депутати. Уся інформація, подана до Комісії суб`єктами звернення, береться Комісією до уваги і в разі встановлення невідповідності відомостей у поданих до Комісії для реєстрації кандидатів у депутати документах, після прийняття Комісією рішень про їх реєстрацію (зокрема, щодо освіти, посади (заняття), місця роботи, партійності, місця проживання, суб`єкта висування окремого кандидата тощо, а також щодо політичних партій, які висунули кандидатів у депутати у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі) до таких рішень можуть вноситися відповідні зміни. Згідно з частиною восьмою статті 59, частинами двадцять першою, двадцять третьою статті 107 Закону перелік кандидатів у депутати, зареєстрованих в одномандатних виборчих округах, оприлюднюється Центральною виборчою комісією в газетах «Голос України» та «Урядовий кур`єр» не пізніш як у семиденний строк після закінчення реєстрації (до 2 липня 2019 року включно), інформаційні плакати політичних партій, кандидатів у депутати виготовляються не пізніш як за десять днів до дня виборів (до 10 липня 2019 року включно), форма, колір і текст виборчих бюлетенів для голосування в загальнодержавному багатомандатному та в одномандатних виборчих округах затверджуються Центральною виборчою комісією не пізніш як за двадцять чотири дні до дня голосування (до 26 червня 2019 року включно).

У Постанові № 975 від 11.06.2019 було зазначено відомості, які були подані кандидатом у народні депутати ОСОБА_3 і відповідають дійсності. Так, було зазначено відомості про професійну діяльність ОСОБА_3 , що передбачено вимогами закону, адже громадська діяльність не є місцем роботи у розумінні Закону України «Про вибори народних депутатів». Такі відомості були внесені ЦВК на підставі наданої ОСОБА_3 інформації, що не заперечується кандидатом. ОСОБА_3 не було надано доказів на підтвердження того, що ЦВК було внесено неправдиві відомості, які б негативно впливали на його репутацію як кандидата в народні депутати. Додаткові відомості про свою громадську діяльність ОСОБА_3 зазначив у своїй передвиборній програмі, а тому виборці мали доступ до цієї інформації.

Із заяви про вчинення злочину № 3606/12 вбачається, що весь її зміст зводиться до незадоволення ОСОБА_3 інформацією, викладеною на офіційному сайті ЦВК, яка не містить жодних неправдивих фактів та відомостей, які могли б якимось чином зачіпали права та інтереси заявника. У своїй скарзі заявник стверджує, що виклав факти, які містять конкретні ознаки складів визначених ним злочинів, однак зі змісту його заяви про кримінальні правопорушення від 12.12.2019 неможливо встановити жодних конкретних фактів. У своїй заяві № 3606/12 від 12.12.2019 ОСОБА_3 не наводить фактів, які б об`єктивно свідчили не лише про злочини, а і про правопорушення в цілому.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя дійшла висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях Голови ЦВК ОСОБА_5 ознак вищезазначених кримінальних правопорушень, а фактично зводиться до особистих претензій заявника через відсутність відповіді на заяву про внесення змін до його особистої інформації на сайті ЦВК безпосередньо Голови ЦВК, так як відповідь члена ЦВК ОСОБА_6 його не задовольнила.

За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою № 3606/12 від 12.12.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1 .