Справа № 569/3935/20
УХВАЛА

11 березня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001367 від 07.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.03.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання вбачається, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0001367 від 07.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 березня 2020 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку №46, що знаходиться по вул. Вербова в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, намагався таємно викрасти з автомобіля марки «ЗИЛ» реєстраційний знак « НОМЕР_1 », який знаходився поблизу вказаного будинку, належну потерпілому ОСОБА_6 сумку « ОСОБА_7 », в якій знаходився гаманець «РЕТЕК», грошові кошти в сумі 17 000 грн. та інші особисті речі, які не становлять для потерпілого матеріальної цінності, та в подальшому усвідомлюючи, що його протиправні дії виявлені особами, які знаходились на вулиці, незважаючи на це ОСОБА_5 продовжив свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, вчинив спробу втекти.

Водночас, довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_5 не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений затриманий працівниками поліції поблизу будинку №26, що по вул. Макарова у м. Рівне.

07.03.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернин, Зарічненського р-ну., Рівненської обл., який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було вилучено добровільно видане ним майно, а саме: чоловіча сумка чорного кольору із маркуванням «Н.Т.», чоловічий гаманець коричневого кольору із маркуванням «Petek», грошові кошти в сумі 17 000 грн. ( 23 купюри номіналом в 500 грн.: купюра ВИ0988645, купюра ХА6514340, купюра УЖ6244034, купюра ЦА4798515, купюра ЗИ0191107, купюра ВГ9101640, купюра ЛД5146036, купюра ВА3247055, купюра СД0089498, купюра ЗФ5690594, купюра ВБ8621993, купюра ФЖ7918280, купюра ВБ3834322, купюра ЛБ2311058, купюра МА9604001, купюра ХЗ4594341, купюра ЛИ1324571, купюра ЗД8505603, купюра УД2730166, купюра ЛА0673562, купюра БН1354926, купюра ВИ9008690, купюра МВ3431712; 21 купюр номіналом в 200 грн.: купюра ПВ8094835, купюра ХД1669094, купюра УМ2895131, купюра УЄ9082368, купюра УВ9305711, купюра ХЄ1456833, купюра ЗВ5045015, купюра УС0939562, купюра УЖ7365247, купюра УИ0027569, купюра ХЗ6916420, купюра КЄ3644287, купюра УМ3969556, купюра СБ7059776, купюра ТГ1753089, купюра КБ9161686, купюра КЕ6057382, купюра ЦБ4381293, купюра УД7405601, купюра УИ6701351, купюра УЖ0732602, 13 купюр номіналом в 100 грн.: купюра УЖ9393150, купюра УУ1238502, купюра УШ1161529, купюра УГ7099949, купюра УП6094573, купюра УВ2686833, купюра УР3142072, купюра УП5159412, купюра УБ1607766, купюра УА2796235, купюра УН9319946, купюра УЦ0122528, купюра УА9059484 ), пенсійне посвідчення №, шляховий лист №5451 та 5453 з двома чеками, водійське посвідчення НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , 14 (чотирнадцять) талонів АЗС «ОЛАС» на скраплений газ пропан-бутан по 10 літрів, талон на пальне «ОККО» 10 літрів, три зав`язки ключів на яких 10 (десять) ключів металевих.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є предметом кримінального правопорушення, оскільки воно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися ним та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.
З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0001367 від 07.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України.

07.03.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції було вилучено добровільно видане ним вищевказане майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення так.ю як отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 07.03.2020 у ОСОБА_5 та є доказом та предметом вчинення злочину, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предмету, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.03.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернин, Зарічненського р-ну., Рівненської обл., який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чоловіча сумка чорного кольору із маркуванням «Н.Т.», чоловічий гаманець коричневого кольору із маркуванням «Petek», грошові кошти в сумі 17 000 грн. ( 23 купюри номіналом в 500 грн.: купюра ВИ0988645, купюра ХА6514340, купюра УЖ6244034, купюра ЦА4798515, купюра ЗИ0191107, купюра ВГ9101640, купюра ЛД5146036, купюра ВА3247055, купюра СД0089498, купюра ЗФ5690594, купюра ВБ8621993, купюра ФЖ7918280, купюра ВБ3834322, купюра ЛБ2311058, купюра МА9604001, купюра ХЗ4594341, купюра ЛИ1324571, купюра ЗД8505603, купюра УД2730166, купюра ЛА0673562, купюра БН1354926, купюра ВИ9008690, купюра МВ3431712; 21 купюр номіналом в 200 грн.: купюра ПВ8094835, купюра ХД1669094, купюра УМ2895131, купюра УЄ9082368, купюра УВ9305711, купюра ХЄ1456833, купюра ЗВ5045015, купюра УС0939562, купюра УЖ7365247, купюра УИ0027569, купюра ХЗ6916420, купюра КЄ3644287, купюра УМ3969556, купюра СБ7059776, купюра ТГ1753089, купюра КБ9161686, купюра КЕ6057382, купюра ЦБ4381293, купюра УД7405601, купюра УИ6701351, купюра УЖ0732602, 13 купюр номіналом в 100 грн.: купюра УЖ9393150, купюра УУ1238502, купюра УШ1161529, купюра УГ7099949, купюра УП6094573, купюра УВ2686833, купюра УР3142072, купюра УП5159412, купюра УБ1607766, купюра УА2796235, купюра УН9319946, купюра УЦ0122528, купюра УА9059484 ), пенсійне посвідчення №, шляховий лист №5451 та 5453 з двома чеками, водійське посвідчення НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , 14 (чотирнадцять) талонів АЗС «ОЛАС» на скраплений газ пропан-бутан по 10 літрів, талон на пальне «ОККО» 10 літрів, три зав`язки ключів на яких 10 (десять) ключів металевих, та позбавити останнього можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1