Провадження № 1-кп/947/1002/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 10.02.2020 року та угоду про визнання винуватості від 18.05.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Василівка, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у наступному.

Так, у кінці липня 2019 року (більш точна дата не встановлена) ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на розі вулиці Преображенської та площі Вери Холодної в м. Одесі, з метою отримання грошових коштів від продажу належної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_2 шляхом обману, діючи за попередньою змовою з групою осіб, передав невстановленій особі фотокартки із власним зображенням для виготовлення завідомо підробленого документа - паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 13.03.2012 Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому, отримавши в невстановлений час та в невстановленому місці від невстановленої особи, 10.02.2020 намагався використати біля нотаріальної контори по вул. Варненській, 2/2 в м. Одесі для відчуження вказаного житла, шляхом обману, за договором купівлі продажу ОСОБА_5 за належні останньому 13000 доларів США (що станом на 10.02.2020 по курсу Національного Банку України еквівалентно 318 527, 56 грн.).
Вказані умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
10.02.2020 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля нотаріальної контори, яка розташована по вул. Варненській, 2/2 в м. Одесі, з метою отримання грошових коштів від продажу належної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_2 шляхом обману, надав для ознайомлення ОСОБА_5 підроблений документ - паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 13.03.2012 Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 з фотокарткою ОСОБА_6 , для відчуження вказаного житла, за договором купівлі продажу ОСОБА_5 , за належні останньому 13000 доларів США (що станом на 10.02.2020 по курсу Національного Банку України еквівалентно 318 527, 56 грн).
Вказані умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками використання завідомо підробленого документа.
Наприкінці липня 2019 року (більш точна дата не встановлена), ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з невстановленими особами, направлену на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме грошовими коштами громадян, які будуть отримані з реалізації з квартири АДРЕСА_2 без згоди та відома фактичних власників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Так, невстановлена особа наприкінці липня 2019 року (більш точна дата не встановлена), при особистій зустрічі із ОСОБА_6 , розповів останньому загальний план продажу зазначеної квартири, вмовивши при цьому ОСОБА_6 за винагороду в 500 доларів США - виступити її продавцем за довіреністю. В подальшому, ОСОБА_6 передав невстановленій особі 6 фотокарток, для вклеювання останніх в паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, наприкінці січня 2020 року (більш точна дата не встановлена), ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, отримав від невстановленої особи завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в який вклеєна фотокартка ОСОБА_6 , карту фізичної особи платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , завідомо підроблену довіреність держави Ізраїль від 10.05.2019, видану від імені ОСОБА_7 на ОСОБА_10 , завідомо підроблену довіреність держави Ізраїль від 10.05.2019, видану від імені ОСОБА_8 на ОСОБА_10 , технічний паспорт на квартири АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності на житло від 25.01.1994 на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розпорядження органу приватизації за №26431 від 25.01.1994, лист з КП «БТІ» ОМР за №5216-11/282-19 від 28.11.2019, ксерокопії закордонних паспортів та карток фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що давали змогу ОСОБА_6 реалізувати дане майно, шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.
Крім того, ОСОБА_6 та невстановлена особа, усвідомлюючи шахрайський характер своїх дій, та переслідуючи єдиний злочинний умисел направлений на отримання грошових коштів від продажу належної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 квартири, вжили організаційних заходів, щодо пошуку покупця на зазначене житло (яким виявився ОСОБА_5 ), підготовки його до продажу та вказувала ОСОБА_6 порядок дій та поведінки при укладенні цього договору купівлі продажу та після його укладення.
Так, 10.02.2020 близько 16 год. 30 хв., біля нотаріальної контори по АДРЕСА_3 , діючи спільно, реалізовуючи зазначений, попередньо встановлений план, ОСОБА_6 видавши себе за ОСОБА_10 та використовуючи зазначені правовстановлюючі й інші документи на квартиру АДРЕСА_2 , намагався провести відчуження вказаного житла, шляхом обману, за договором купівлі продажу, ОСОБА_5 за належні останньому 13000 доларів США (що станом на 10.02.2020 по курсу Національного Банку України еквівалентно 318 527, 56 грн.), однак, вказаний злочин не було доведено до кінця, так як дані дії були припинені працівниками правоохоронних органів.
Вказані умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України за ознаками: незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в великих розмірах.
По кримінальному провадженню №0000431 від 10.02.2020 року між підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 , та прокурором ОСОБА_3 , « 18 » травня 2020 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468. 469,472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_6 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Так, згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах та зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у судовому провадженні. Суспільний інтерес в укладенні цієї угоди полягає у тому, що досудове розслідування та судових розгляд по даному кримінальному провадженню буде у найкоротший термін закінчено, що спростить роботу прокурора та суду, надаст додткової можливості викрити, розслідувати та припинити більшу кількість інших кримінальних правопорушень.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадяни, а саме 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Угода укладена в присутності захисника, про що свідчить її особистий підпис.
Крім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала умови укладеної угоди та просила її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою провину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання.
Зазначив про обставини вчинення ним злочинів, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000431 від 10.02.2020 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 підтримав та просив її затвердити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
Також, прокурор ОСОБА_3 надав до суду заяву від потерпілого ОСОБА_5 в якої він не заперечує проти укладення угоди між ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти укладення угоди між ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 про визнання винуватості по зазначеному кримінальному провадженню.
Обвинуваченому ОСОБА_6 ,суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким та середньої тяжкості злочинами.
У судовому засіданні ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку ОСОБА_6 погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_6 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованих йому злочинів, та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, даних про особу ОСОБА_6 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України,суд УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.05.2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000431 від 10.02.2020 року.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання:
- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців,
- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,
- за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадяни, а саме 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за проведення судової техничної експертизи документів № 114-П від 28.02.2020 року в розмірі 1256 грн. 08 коп.
Речовій доказ: мобільний телефон "Huawei" в корпусі сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , повернути за належністю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1