Справа № 939/661/20
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

14 квітня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 18 січня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 3 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в :

06 квітня 2020 року з Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 3 ст. 135 КК України.

За ухвалою судді від 07 квітня 2020 року підготовче судове засідання було призначено на 14 квітня 2020 року на 15 годину.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 15 січня 2020 року, приблизно, о 13-й годині, в смт Бородянка Київської області він, перебував у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення їй тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 15 січня 2020 року, о 13-й годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , взяв до рук металеву кочергу, підійшов до ОСОБА_6 і, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, цілеспрямовано наніс останній металевою кочергою не менше п`яти ударів у голову та не менше чотирьох ударів по кінцівках.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: чотири забійні рани потилично-тім`яних ділянок голови, одну забійну рану правої лобної ділянки на фоні синця чола та повік правого ока; крововиливи в м`які тканини голови; вдавлений перелом лівої потилично-тім`яної кістки; крововиливи: під оболонки головного мозку, в речовину (забої) лівої потилично-тім`яної долі та в шлуночки головного мозку, які утворюють єдиний комплекс відкритої черепно-мозкової травми, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; дві забитих рани 4-го пальця правої кисті, синець лівого стегна, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, не знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; відкритий перелом 4-го пальця лівої кисті у вигляді: синця тильної поверхні лівої кисті, забійної рани, уламкового перелому основної фаланги 4-го пальця, в сукупності утворюють відкритий перелом основної фаланги 4-го пальця лівої кисті, мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Внаслідок отриманої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів склепіння черепа, крововиливів під оболонки в речовину та шлуночки головного мозку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 23-й годині 50 хвилин, померла в Бородянській центральній районній лікарні.
Крім того, 15 січня 2020 року, приблизно, о 13-й годині 30 хвилин, в смт Бородянка Київської області обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що його матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою похилого віку, нехтуючи моральними нормами та обов`язком дітей піклуватися про своїх батьків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, достовірно знаючи про те, що внаслідок його злочинних дій від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 опинилася в небезпечному для життя стані, знаходиться в помешканні одна та буде позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи змогу надати потерпілій допомогу, не вживаючи будь-яких заходів необхідних для відвернення небезпеки для життя ОСОБА_6 , замкнув двері будинку та з місця злочину зник, завідомо залишивши ОСОБА_6 без допомоги на місці події.
Потерпіла ОСОБА_6 , будучи позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, залишалася в безпорадному стані в будинку за вищевказаною адресою до 20-ї години 17 січня 2020 року до моменту, коли була виявлена працівниками поліції та доставлена до Бородянської центральної районної лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_3 о 23-й годині 50 хвилин померла внаслідок отриманої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів склепіння черепа, крововиливів під оболонки в речовину та шлуночки головного мозку.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду і викликати в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 погодилися з думкою прокурора про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, які є тяжкими, а тому, усвідомлюючи, що у разі визнання його судом винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, він з метою уникнути кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, впливати будь-якими методами, у тому числі залякуванням, на свідків, з метою надання ними суду неправдивих показів. Крім того, відсутність роботи, міцних соціальних зв`язків, сім`ї, а також та обставина, що ОСОБА_4 з метою переховування залишив місце свого проживання, в сукупності підтверджують доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який не висловив заперечень щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку захисника адвоката ОСОБА_5 , яка погодилася з позицією обвинуваченого ОСОБА_4 , оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 березня 2020 року включно.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року ОСОБА_4 був продовжений строк тримання під вартою до 15 квітня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчиняти інші злочини, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 3 ст. 135 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Бородянського районного суду Київської області на 22 квітня 2020 року на 14 годину 15 хвилин.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 13 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_7