КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-кп/824/778/2020 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 3 вересня 2019 року, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджана, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.04.2019 Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
Відповідно до положень ч.4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України до призначеного покарання зараховано невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.04.2019 р. у виді штрафу в сумі 850 грн., яке виконувати самостійно.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, 02.07.2019 р. близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні магазину «Білла», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3, де здійснює свою господарську діяльність ПІІ «Білла Україна», умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення вирішив таємно, повторно викрасти чуже майно, яке належить ПІІ «Білла Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу зазначеного магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись і вважаючи, що за його злочинними діями ніхто те спостерігає, з метою обернення на свою користь і особистого збагачення, таємно, повторно, викрав з торгового залу товар, що належить ПІІ «Білла Україна», а саме стейк з лосося охолоджений, вагою 1,208 кг., вартістю 415 грн. 46 коп. (без ПДВ), який поклав в сумку, яка була при ньому.

Після чого ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, пройшов через каси магазину, не розрахувавшись за товар, та направився до виходу з магазина, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками охорони вказаного магазину разом з наявним в нього майном, яке він намагався викрасти.

Отже, ОСОБА_6 умисно, з корисливих спонукань, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ПП «Білла Україна», чим міг спричинити матеріального збитку на загальну суму 415 гривень 46 копійок (без ПДВ).

Крім того, 21.07.2019 року приблизно о 19 год. 43 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «Новус», розташований за адресою: м. Київ, пр-ту. П. Григоренка, 18, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиць вказаного магазину майно, що належить ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», а саме: «лосось філе слабо солоне ваг» вагою 0,844 кг., вартістю 485 грн. 48 коп. (без ПДВ), який останній поклав до сумки яка була при ньому, тобто виконав всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця.

Далі ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, котрий перебував в сумці, не розрахувавшись за нього пройшов через касову зону, та одразу направився до виходу з магазину, однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як біля виходу із приміщення магазину «Новус», який розташований за адресою: м. Київ, пр-ту. П. Григоренка, 18, ОСОБА_6 , був викритий працівниками охорони магазину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить змінити оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання, застосувати положення ст. 75 К України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі врахування, відсутність обтяжуючих обставин, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, визнання вини, відсутність збитків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого,захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_6 покарання.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, посередньо характеризується, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, враховано також думку потерпілої сторони.

Також при призначенні ОСОБА_6 покарання судом враховано обставину, яка пом`якшує його покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його особу, який будучи раніше судимий в тому числі за аналогічні злочини, знов вчинив умисне, кваліфіковане кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, вважає, що в даному конкретному випадку призначене покарання є достатнім та справедливим, вчиненому злочину.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на те, що при призначенні покарання обвинуваченому не достатньою мірою враховано обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, що свідчить про можливість звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України, є необґрунтованими, оскільки дане належно, повно враховано судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 3 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_6 засудженого за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3