Справа № 468/138/20-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

02.03.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000019 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 17.12.2019 року близько 21.30 години ОСОБА_3 перебував у себе вдома по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на здійснення крадіжки майна з домоволодіння ОСОБА_5 .

В подальшому близько 21.30 годин вказаного дня ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 , де через незачинені ворота зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння, після чого через незачинені вхідні двері проник до приміщення літньої кухні. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_3 помітив дерев`яну кухонну шафу, яку він вирішив викрасти. Усвідомлюючи, що самотужки він не зможе перенести шафу до свого місця проживання, ОСОБА_3 з метою полегшення реалізації задуманого плану крадіжки пішов до свого домоволодіння, де взяв двоколісну тачку, з якою повернувся до домоволодіння ОСОБА_5 .

В подальшому перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння по АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 таємно, умисно викрав дерев`яну кухонну шафу, білого кольору, висотою 174 см, шириною 89,5 см, глибиною 40 см, з чотирма шухлядами та двома дверцятами в нижній частині та двома полицями у верхній частині, вартістю 330 грн, яку витягнув з приміщення літньої кухні та завантажив на двоколісну тачку.

Після того ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадену дерев`яну шафу, викотив її на двоколісній тачці з території домоволодіння ОСОБА_5 та залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 330 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

28.01.2020 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення від відбування покарання з випробовуванням визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вважається таким, що раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також тяжкості злочину. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник в підготовчому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також потерпілим ОСОБА_5 надана письмова згода прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 28.01.2020 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ, дерев`яна кухонна шафа підлягає залишенню у власника ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.01.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ, дерев`яну кухонну шафу залишити у власника ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: