Справа №583/3164/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/664/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2020 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у строк до 03.07.2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

До Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 .

Подане клопотання прокурор мотивував тим, що підозрюваному ОСОБА_9 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.06.2018 року обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на 60 днів до 19.08.2018 року. Однак, обвинувачений ОСОБА_9 , в судове засідання, призначене на 06.11.2018 року не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ухвали суду від 06.11.2018 року було застосовано привід до обвинуваченого. В подальшому розгляд справи відкладався на 11.12.2018 року, 11.01.2019 року, 08.02.2019 року з причин не виконання приводу ОСОБА_9 до суду, оскільки за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_9 був відсутній, а місце знаходження не відоме. Вищезазначені факти свідчать про ухилення обвинуваченого від суду, через що виникла необхідність в обранні обвинуваченому ОСОБА_9 міри запобіжного заходу.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2020 року клопотання прокурора було задоволено та обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 22 год. 25 хв. 05.05.2020 року до 22 год. 25 хв. 03.07.2020 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2020 року та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У своїх доводах обвинувачений стверджував, що він не мав жодних намірів ухилятися від суду, повісти про виклик до суду він не отримував, у зв`язку з чим не знав дату та час розгляду справи відносно нього. Вказує, що на момент його затримання та слідчих дій по ч.2 ст.186 КК України для захисту його прав та інтересів не було залучено захисника, та взагалі кваліфікація статті за якою його затримано визначена не вірно.

Наголошує, що суд брав до уваги лише доводи сторони обвинувачення та залишив поза увагою те, що він цілеспрямовано від суду не ухилявся, має місце проживання, роботу по договору, під час перебування на волі ніяких злочинів не скоював, до потерпілих не наближався, соціально стабільний, має близьких родичів, які будуть матеріально його забезпечувати та цивільну дружину.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили скасувати ухвалу суду першої інстанції, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, та просив ухвалу суд першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого і вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких такий захід можливий та виправданий.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, раніше неодноразово судимий, неодноразово не з`являвся за викликом суду в судове засідання без поважних причин, змінив місце проживання, що свідчить про його переховування від суду, на даний час ухиляється від суду, дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, колегія суддів, при розгляді даного кримінального провадження не вдається у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому дій та вирішення питання доведеності його вини, у зв`язку з чим, доводи обвинуваченого стосовно не вірної кваліфікації статті за якою його затримано на даний час не переглядаються.

Доводи обвинуваченого, що він не мав жодних намірів ухилятися від суду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, з огляду на наступне.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.06.2018 року ОСОБА_9 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на 60 днів до 19.08.2018 року 24:00 год.

Як було встановлено судом першої інстанції про день, час та місце судового засідання призначеного на 06.11.2018 року, ОСОБА_9 був належним чином повідомлений.

Однак, в призначене судове засідання останній не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Крім того, здійснити примусовий привід в судові засідання, призначені на 11.12.2018 року, 11.01.2019 року та 08.02.2019 року обвинуваченого виявилося неможливим, оскільки за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_9 був відсутній, а місце знаходження не відоме.

Ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.02.2019 року, 09.08.2019 року, 06.02.2020 року, судове провадження по справі зупинялося, а обвинувачений ОСОБА_9 оголошувався у розшук.

Крім того, і сам обвинувачений в суді першої інстанції зазначав, що свого часу він познайомився із чоловіком, який за винагороду пообіцяв вирішити всі питання із притягненням до кримінальної відповідальності та порадив на цей час не з`являтись до суду і виїхати до м. Києва, що він і зробив.

Доводи апелянта, що повістки про виклик до суду він не отримував, у зв`язку з чим не знав дату та час розгляду справи відносно нього є безпідставними, оскільки про день, час та місце судового засідання призначеного на 06.11.2018 року, ОСОБА_9 був належним чином повідомлений, а всі наступні судові повісти про виклик до суду, які направлялись за адресою місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , останній не отримував, оскільки переховувався від суду та був оголошений у розшук.

Вищезазначені факти, в супереч доводам обвинуваченого свідчать про свідоме ухилення обвинуваченого від суду.

Що стосується доводів обвинуваченого, що на момент його затримання та слідчих дій по ч.2 ст.186 КК України для захисту його прав та інтересів не було залучено захисника, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається наданих матеріалів провадження, зокрема протоколу затримання особи, відносно якої надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с.19-20), при ознайомлення з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, обвинувачений ОСОБА_9 претензій, зауважень та доповнень не мав, зокрема й будь- яких клопотань, в тому числі про призначення йому захисника, що підтверджується його власноручним підписом.

Доводи апелянта, щодо наявності місця проживання, роботи за договором, соціальної стабільності, близьких родичів, які будуть матеріально його забезпечувати та цивільну дружину, є необгунтованими оскільки вказані обставини існували і на час вчинення ОСОБА_9 інкриміновано йому кримінального правопорушення, проте не стали стримуючим фактором для уникнення реалізації ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Що стосується доводів обвинуваченого, що під час перебування на волі ніяких злочинів не скоював, до потерпілих не наближався то вони не є безумовними підставами для скасування ухвали суду і обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як того вимагає апелянт, оскільки саме перебуваючи під домашнім арештом, останній покинув місце свого проживання та переховувався від суду у місті Києві. Крім того, дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, а судячи із зухвалості інкримінованого ОСОБА_11 злочину, а також на його суспільну небезпечність, на тяжкість покарання у разі доведення його вини, останній може чинити тиск на учасників кримінального провадження з метою зміни їх пояснень, що і не виключає наявності ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Прийняте судом першої інстанції судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 177, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2020 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у строк до 03 липня 2020 року, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4