11.06.20 Провадження 1кп-932/6/20
Справа 932/66/20
УХВАЛА
Іменем України
11 червня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001046, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 12.05.2020 року продовжено на строк до 10.07.2020 року включно.
Під час обговорення питання щодо доцільності продовження обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк два місяці з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, він не має міцних соціальних зв`язків, не має певного місця проживання, офіційно не працює і не має законного джерела доходу, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю підозр та обвинувачень в інших кримінальних провадженнях. Таким чином існують ризики, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Захисник адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора і вважав недоцільним продовжувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки процедура подання клопотання про продовження строку запобіжного заходу прокурором порушена і у відповідності до позиції Касаційного Суду, висловленої у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року по справі № 263/15845/2019 такі порушення є підставою для відмови у його задоволенні. Крім того, прокурором не обґрунтовані ризики, на які він послався.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним та доцільним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2019 року до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою, з встановленням застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб- 115 260 гривень, з покладенням зобов`язань, передбачених ст. 194 КПК України у разі її внесення.

У відповідності до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.
Згідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом зброї та бойових припасів в Україні, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, він раніше судимий, також притягався до кримінальної відповідальності і наразі кримінальні провадження щодо нього розглядаються в судах м.Дніпро, він офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, має тимчасове місце проживання у м. Дніпро без реєстрації, оскільки зареєстрований у Луганській області, де наразі проходить ООС, і з врахуванням стадії процесу, реально існують ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Таким чином з урахуванням тяжкості та обставин злочину, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, суд не вбачає наявності у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і тому підстав для застосування обвинуваченому на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
З приводу доводів захисника про те, що прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою заявлено з порушенням порядку та процедури звернення, суд вважає, що дана обставина не є підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки відповідно до змісту положень кримінально-процесуального законодавства України під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом. Такі клопотання можуть стосуватися виконання певної процесуальної дії чи прийняття рішення з усіх питань, які мають значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прав і свобод усіх учасників судового провадження, передбаченого загальними засадами КПК. При цьому, ст.350 КПК України не передбачає чіткого визначення форми такого звернення у судовому провадженні у першій інстанції під час здійснення судового розгляду, а тому клопотання учасників судового провадження (як сторони обвинувачення так і сторони захисту) викладаються як в усній, так і в письмовій формі.
Крім того, посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує неможливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та є підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, на позицію Касаційного Суду, висловлену у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року по справі № 263/15845/2019, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд при вирішенні питань, пов`язаних з продовженням застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходить з оцінки досліджених конкретних аргументів, прав та свобод людини у конкретній кримінальній справі. Обставини, які стали підставами для розгляду вищевказаної справи в Верховному Суді не стосуються питань щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду справ по суті за аналогічних обставин і тих аргументів, які навела сторона захисту, а стосується процедури подання та розгляду клопотань про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно останнього запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд вважає, необхідним та доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 9 серпня 2020 року включно.
Залишити без змін визначену заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Суддя Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1