Справа № 215/2728/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, має професійно-технічну освіту, заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліках у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,

ВСТАНОВИВ:
12 травня 2020 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , звернулась до суду в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000589 від 10.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 .
Органом досудового розслідування встановлено, що 09.05.2020 приблизно о 21.22 годині інспектор полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , знаходячись спільно з інспектором взводу №1 роти №2 батальйону № 2 полку полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , при виконанні службових обов`язків, маючи табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, перебуваючи на чергуванні на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримали на службовий планшет повідомлення, що надійшло на лінію «102» зі змістом: «Хуліганство. 09.05.2020 о 21.22 годині за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Перлинна, 48, у дворі зібрались 6-8 осіб, які кричать, розпивають алкоголь».
Так, виконуючи свої службові обов`язки з реагування на факти та повідомлення, відповідно до Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", Закону України "Про Національну поліції", будучи службовими особами правоохоронного органу працівники поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 09.05.2020 о 21.25 годині на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до під`їзду №2 будинку №48 по вул. Перлинна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачили автомобіль, біля якого знаходились громадяни, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та поводились зухвало, порушуючи своєю поведінкою громадський порядок.
Виконуючи свої службові обов`язки, з метою припинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли із службового автомобіля та зробили зауваження вищевказаним особам щодо необхідності припинити протиправні дії, після чого до працівників поліції підійшла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на пропозиції працівників поліції припинити вживання алкоголю в громадських місцях і розійтись по домівках, почала нецензурно висловлюватись.
Після чого, до вищезазначених працівників поліції підійшов чоловік та 4 дівчини, у тому числі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебували в одній компанії з ОСОБА_10 ..
ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед нею знаходиться працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки, діючи умисно, відмовляючись від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог та розпоряджень співробітників поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виконували службові обов`язки, а саме: припинити кричати та виражатись нецензурними словами, підійшла до ОСОБА_7 , та діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівникові поліції, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, схопила пальцями руки останню за зап`ястя руки та утримуючи її біля себе, із застосуванням фізичної сили, нанесла два удари правою ногою в область стегна правої ноги ОСОБА_7 .. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки від своїх дій та бажаючи їх настання, не погоджуюсь виконати законні вимоги працівників поліції, схопила руками ОСОБА_7 за волосся з метою продовження нанесення тілесних ушкоджень. В зазначений момент працівник поліції ОСОБА_9 , з метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_5 та затримання останньої в порядку ст.261 Закону України «Про національну поліцію», став відтягувати останню від ОСОБА_7 , однак ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, нанесла один удар кулаком руки по обличчю та два удари кулаком руки в потиличну зону голови ОСОБА_7 .
Таким чином, внаслідок протиправних дій, ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови.
Далі, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_5 , до останньої на підставі ст. ст. 44, 45 ЗУ «Про національну поліцію», було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби, а саме кайданки, та доставлено до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ці умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
10.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Як вказує слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , речовими доказами у вигляді оптичних дисків, на яких зберігаються відеозаписи з боді-камер працівників патрульної поліції та відеореєстратору транспортного засобу працівників патрульної поліції, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.
Крім цього, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 , під час вчинення кримінального правопорушення, на законні вимоги поліцейського не реагувала та їх не виконала, що виражається в неповазі до працівників органів поліції, які виконують свої службові обов`язки. Вищевказане може свідчити про те, що остання при застосуванні менш суворого запобіжного заходу не надасть належної оцінки обов`язкам, які будуть на неї покладені. Крім того, може покинути місце мешкання, межі м. Кривого Рогу або Дніпропетровської області.
Також підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик обумовлений тим, що враховуючи поведінку підозрюваної під час вчинення інкримінуємого їй злочину, а також, що остання відмовляється надавати показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, тим самим свою вину у вчиненому не визнає, здатна своїми діями впливати на учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечувала.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні посилався на недоведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінуємого їй кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України, оскільки до матеріалів клопотання не додано висновку судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої. Також при затриманні підозрюваної ОСОБА_5 було порушено її право на захист, що полягає у ненаданні останній кваліфікованої правової допомоги. Крім того, прокурором не доведено наявності жодного ризику, який би обґрунтовував доречність обрання підозрюваній найсуворішого запобіжного заходу. З огляду на зазначене, а також на особистість підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має стійкі соціальні зв`язки, роботу та не підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вислухавши думки прокурора, підозрюваної та захисника, вивчивши клопотання і додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, з`ясувавши, що підозрювана ОСОБА_5 не переховувалась від органів досудового розслідування, не перешкоджала кримінальному провадженню і її не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, визнала свою причетність до вчиненого інкримінованого їй злочину та заперечувала проти застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умисні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№30671/04 від 23.02.2012) підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.
В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№40107/02 від 10.02.2011) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Установлена практика Європейського суду з прав людини свідчить, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Надані слідчим матеріали до клопотання про застосування запобіжного заходу свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Але слідчий суддя вважає недоведеними прокурором ризиків про можливість підозрюваної незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
При цьому слідчий суддя погоджується із наявністю такого вагомого ризику як те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства або суду, але вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є фізичною особою-підприємцем, заміжня і має постійне місце проживання, тобто в неї наявні міцні соціальні зв`язки; крім того, вона не переховувалась від органів досудового розслідування, не перешкоджала кримінальному провадженню і її не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, із визначенням підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши їй у період із 22.00 години до 07.00 години залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк тримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом 2 (два) місяці, а саме по 11 липня 2020 року включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
- прибувати за першим викликом слідчого, прокурора або суду у визначений час;
- у період із 22.00 години до 07.00 години не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатись та не змінювати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням підозрюваною ОСОБА_5 , домашнього арешту на певний період доби покласти на Тернівський ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру № 2.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя