Справа № 629/1405/20
Провадження № 1-кс/629/348/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2020 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000251 від 23.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 27.03.2020 року звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим з прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, а саме: автомобіля марки ГАЗ 330210, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 (м.т. НОМЕР_2 ), фрагменти деревини.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в ході досудового слідства встановлено, що 26.03.2020 року близько 10:44 години надійшло повідомлення, що за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Первомайська, поблизу буд.7, співробітниками Лозівського ВП ГУНП в Харківській області було зупинено автомобіль марки ГАЗ 330210, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який в кузову перевозив розпиляні дерева без документів.
Відомості про кримінальне ,відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст. 214 КПК України, були внесені слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2020 року за №0000251 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 246 КК України.

Вилучений автомобіль та фрагменти деревини мають істотне значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме є знаряддям та предметом кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий на задоволенні клопотання наполягав.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та вказав, що слідчий ОСОБА_3 вже звертався до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про накладення арешту на даний автомобіль та фрагменти деревини. Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2020 року в задоволенні клопотання про арешт майна було відмовлено. Після того, як дане майна було повернуто ОСОБА_4 і він направлявся до додому на вказаному автомобілі, був знову затриманий та автомобіль повторно був вилучений у власника. На даний час власник майна незаконно позбавлений свого майна вже тривалий час, а слідчий ОСОБА_3 всупереч норм чинного кримінально-процесуального законодавства повторно звертається до слідчого судді про накладення арешту на те ж саме майно.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Згідно ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Як вбачається, з клопотання, матеріалів доданих до клопотання та копії ухвали від 24.03.2020 року слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000251 від 23.02.2020, слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 вже звертався до слідчого судді про накладення арешту на те ж саме майно ОСОБА_4 та йому було відмовлено. Після того, як майно було повернуто власнику, ОСОБА_4 знову був позбавлений права власності всупереч норм кримінально-процесуального законодавства. Слідчий повторно звертається для вирішення питання про накладення арешту на майно, по якому вже було винесено рішення слідчим суддею. Крім того, в ході судового засідання слідчий повідомив, що в матеріалах досудового розслідування не має жодних доказів про те, що деревина, яка знаходиться в автомобіля марки ГАЗ 330210, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 була незаконно вирубана та що ОСОБА_4 здійснював перевезення такої деревини.
В зв`язку з вищевикладений слідчий суддя приходить до висновку про відсутність жодної підстави про накладення арешту на вищевказане майно, безпідставне позбавлення право власності особи та звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт майна, в якому вже було йому відмовлено у тому ж самому кримінальному провадженню, що не передбачено нормами кримінально-процесуального законодавства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя-

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000251 від 23.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1