пр. № 1-кс/759/8188/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:
Слідчого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008573 від 12.12.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

17.12.2019р. до суду надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві в якому просить накласти арешт та заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії на майно, що було предметом іпотечного договору, а саме: кв. АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом накладення заборони на її відчуження.

В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що слідчим відділом управління поліції у Святошинському управлінні поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008573 від 11.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2009 року до ОСОБА_3 звернувся її знайомий ОСОБА_4 та запропонував вкласти гроші в купівлю земельних ділянок під Києвом з метою в подальшому побудувати на продаж-котеджі чи «таун-хауси». Останній обіцяв через декілька років з нею розрахуватися з відсотками.
У подальшому ОСОБА_3 , уклала у банку АКІБ «УкрСиббанк» договір споживчого кредиту № від 02.10.2008 року на 85 000 доларів США (413 227,50 грн.) та одночасно було укладено договір іпотеки предметом якої стала її квартира АДРЕСА_2 .
29.10.2008 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою, АДРЕСА_3 було укладено договір позики на 467 500, 00 гривень, тобто кошти які вона отримала від кредитного договору передала останньому для ведення господарської діяльності.
Однак вказана особа свої зобов`язання не виконала та вказані гроші та проценти їй не повернула. В наслідок протиправних дій ОСОБА_4 , який переховується та не виходить на зв`язок, вона не може повернути власні кошти та розрахуватись із банком. Як їй стало відомо, Ухвалою Шевченківського суду м. Києва від 13 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про поновлення порушеного строку виконавчого документа.
Крім того, у вказаному помешканні зареєстровані та проживають малолітні діти. Діями вказаних осіб це призведе до їх виселення.
Враховуючи той факт, що на даний час в Україні діють так звані «Чорні» реєстратори та нотаріуси, та той факт, що колекторські компанії незаконно позбавляють житла громадян, ОСОБА_3 просить терміново накласти арешт на належну їй квартиру АДРЕСА_2 , з метою унеможливлення її протиправного відчуження
Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_2 , яка являється предметом іпотечного договору, досудове розслідування вважає, що незастосування заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, що завдасть матеріальної шкоди третім особам.

Окрім цього, в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі судового виклику представників ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ГЕФЕСТ» код 42350033 існує реальна загроза зміні права власності майна, на яке необхідно накласти арешт. А тому, досудове слідство клопоче перед слідчим суддею розглянути дане клопотання про накладення арешту на майно, без повідомлення зазначеної особи з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна та без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008573 від 12.12.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт та заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії на майно, що було предметом іпотечного договору, а саме: кв. АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом накладення заборони на її відчуження.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1