У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000188

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул, Молдова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ( в режимі відео конференції з приміщення

Арбузинського районного суду Миколаївської області)

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03 травня 2020 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у відношенні ОСОБА_6 застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою. Посилається на те, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, не дотримання практики ЄСПЛ.

На думку апелянта, ухвала ґрунтується на припущеннях. Зазначає, що обставини кримінального провадження судом об`єктивно не з`ясовані, не досліджені докази та не оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, та висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами.

Як вказує апелянт, суд не зазначив підстави, з яких він дійшов висновків про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений раніше не судимий, ніколи не переховувався від органу досудового розслідування та суду. Всі докази стороною обвинувачення вже зібрані, а ризики незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення є необґрунтованими. Доказів вини ОСОБА_6 у інкримінованому йому злочині немає.

Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000188 у відношенні ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на даний час не зменшилися ризики вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення та що він може переховуватися від суду не зменшилися (п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України) і для їх запобігання необхідно продовжити строк його тримання під вартою.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний є наявними. При цьому, суд першої інстанції врахував відомості про особу ОСОБА_6 , ступінь тяжкості злочину, у вчинення якого він обвинувачується.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 липня 2019 року.

У подальшому, вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, зокрема, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2020 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухваленням судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.

Обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не був працевлаштований до затримання, офіційних доходів не мав, вів антисоціальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Висновки суду першої інстанції про наявність на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості обвинуваченим вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватися від суду - є правильними.

Враховуючи наявність зазначених ризиків, відомості про особу обвинуваченого, які у цілому є негативними, обставини кримінального провадження, суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, та не знаходить підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, про що просить апелянт.

Посилання апелянта на те, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не оцінені досліджені докази стосовно висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, не обговорюються, оскільки рішення по суті обвинувачення не прийнято і ці доводи не є предметом розгляду у даному провадженні.

За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3