У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004083, погоджене прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистої наживи та незаконного збагачення за рахунок викраденого, за попередньою змовою та спільно з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , 19.12.2019 року близько о 04:30 годин, пошкодили врізний замок до гаражного приміщення, після чого проникли до середини вказаного гаражного приміщення будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки таємно викрали зварювальний апарат марки МСК 255 МТ, та заволодівши викраденим майном зникли у невідомому напрямку в наслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку.

Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникненням у інше приміщення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду місця події від 19.12.2019 року, під час якого було вилучено речовий доказ, рапортом поліцейського про виявлення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколами освідування осіб на стан алкогольного сп`яніння, рапортами оперативних працівників про пророблену роботу, протоколом затримання особи у порядку ст.208 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом впізнання особи за фотознімками від 19.12.2019 року.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за допомогою якого може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 клопотання підтримав, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Стверджує, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, її підзахисний вину визнає.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0004083 від 19.12.2019 року, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду місця події від 19.12.2019 року, під час якого було вилучено речовий доказ, рапортом поліцейського про виявлення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколами освідування осіб на стан алкогольного сп`яніння, рапортами оперативних працівників про пророблену роботу, протоколом затримання особи у порядку ст.208 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом впізнання особи за фотознімками від 19.12.2019року.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_4 , який офіційно ніде не працює, в провадженні суду перебувають інші кримінальні провадження, в яких ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні аналогічних умисних, корисливих злочинів, відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 порушив, не з`явившись до суду для розгляду клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а тому слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , зокрема те, що злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України відносить до тяжких злочинів, вважаю за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 90 (дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 172 890 грн., оскільки саме цей розмір застави буде помірним для підозрюваного та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме 05 год. 10 хв. - 15.02.2020 року.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 05 год. 10 хв., 19.12.2019 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 90 (дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 172 890 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1