Справа № 474/1068/18
Провадження № 1-кс/474/49/20
УХВАЛА
Іменем України

06.03.20 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 25.07.2018р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 172 КК України, -

встановив:

03.03.2020р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржник) на постанову старшого слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 (далі - слідча) від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 25.07.2018р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 172 КК України (далі - оскаржувана постанова).

В своїй скарзі скаржник просить скасувати оскаржувану постанову вказуючи на те, що остання, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить належної мотивації, обставини встановленні під час досудового розслідування не відповідаю висновкам зробленим слідчою у оскаржуваній постанові.

Крім того скаржник стверджує, що слідчою досудове розслідування проведене не об`єктивно, оскільки остання:

- не виконала вказівки прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 щодо встановлення чи є ОСОБА_6 службовою особою та чи вносила вона у відмову у прийняті на роботу недостовірні відомості;

- не звернулася до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу Управлінню Держпраці у Миколаївській області на проведення перевірки щодо дотримання вимог законодавства України про працю;

- не провела жодної слідчої дії за змістом клопотання скаржника від 11.10.2019р. із залученням потерпілого.

На підставі вищевикладеного скаржник стверджує, що слідчою, в порушення приписів ч. 2 ст. 93 КПК України, не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення та з`ясування обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.

Слідча заперечила щодо вимог скарги, в той же час під час судових дебатів зазначила про своє усвідомлення допущених нею помилок.

Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.07.2018р., за заявою скаржника від 24.07.2018р., до ЄРДР внесено відомості за № 0000251 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом внесення директором Покровської ЗОШ ОСОБА_6 в листі про відмову в прийняті на роботу ОСОБА_3 завідомо неправдивих відомостей.

01.06.2019р., за заявою скаржника від 31.05.2019р., до ЄРДР внесено відомості за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, за фактом грубого порушення директором Покровської ЗОШ ОСОБА_6 законодавства про працю при надані необґрунтованої відмови в укладенні трудового договору з ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування прийнято ряд процесуальних рішень та проведено ряд слідчих дії, а саме:

- 25.07.2018р. т.в.о. начальника СВ Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_7 винесено постанову про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- 25.07.2018р. начальнику Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_5 , за підписом слідчого ОСОБА_12 , направлено повідомлення за № 6065/62-2018 про початок досудового розслідування;

- 25.07.2018р. заступником керівника місцевої прокуратури ОСОБА_13 винесено постанову про призначення групи прокурорів, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 ;

- 25.07.2018р. слідчим ОСОБА_12 надано доручення за № 6066/62-2018 про проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема щодо допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та працівників Врадіївського РЦЗ, встановлення та допиту інших осіб в якості свідків;

- слідчим ОСОБА_7 проведено допит свідка ОСОБА_3 , який є заявником про вчинене кримінальне правопорушення (протокол допиту від 03.08.2018р.);

- начальником СРПП Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області майором поліції ОСОБА_18 проведено допит свідка ОСОБА_17 , який є викладачем фізичної культури Покровської ЗОШ (протокол допиту від 08.08.2018р.);

- начальником СРПП Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області майором поліції ОСОБА_18 проведено допит свідка ОСОБА_19 , яка є заступником директора Врадіївської районної філії Миколаївського ЦЗ (протокол допиту від 16.08.2018р.);

- поліцейським СРПП Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області сержантом поліції ОСОБА_20 проведено допит свідка ОСОБА_6 , яка є директором Покровської ЗОШ (протокол допиту від 10.08.2018р.);

- слідчим ОСОБА_12 проведено допит свідка ОСОБА_6 , яка є директором Покровської ЗОШ (протокол допиту від 10.09.2018р.);

- 10.09.2018р. слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про визнання документом по кримінальному провадженню повідомлення ОСОБА_3 від 14.11.2017р.;

- 11.09.2018р. слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 ;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.09.2018р. скасовано постанову слідчого від 11.09.2018р. про закриття кримінального провадження;

- 03.10.2018р. слідчим ОСОБА_12 , за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 , винесено постанову про відмову у визнанні останнього потерпілим;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 16.10.2018р. у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 03.10.2018р. відмовлено;

- 29.10.2018р. слідчим ОСОБА_12 , за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 , винесено постанову про відмову у визнанні останнього потерпілим;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13.11.2018р. скасовано постанову слідчого від 29.10.2018р. про відмову у визнанні потерпілим;

- слідчим ОСОБА_12 проведено додатковий допит свідка ОСОБА_3 , який є заявником про вчинене кримінальне правопорушення (протокол допиту від 13.12.2018р.);

- 13.12.2018р. слідчим ОСОБА_12 , за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 , винесено постанову про відмову у визнанні останнього потерпілим;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 29.12.2018р. скасовано постанову слідчого від 13.12.2018р. про відмову у визнанні потерпілим;

- 06.01.2019р. слідчим ОСОБА_12 , за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 , винесено постанови про відмову у визнанні останнього потерпілим та у наданні йому матеріалів досудового розслідування для ознайомлення;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.02.2019р. скасовано постанову слідчого від 06.01.2019р. про відмову у визнанні потерпілим;

- 23.01.2019р. слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 ;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.02.2019р. скасовано постанову слідчого від 23.01.2019р. про закриття кримінального провадження;

- 11.02.2019р. слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілим;

- 12.07.2019р. прокурором ОСОБА_5 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань за заявами скаржника за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 172 КК України;

- слідчим ОСОБА_12 проведено допит потерпілого ОСОБА_3 (протокол допиту від 19.06.2019р.);

- 12.07.2019р. прокурором ОСОБА_5 слідчому ОСОБА_12 надано вказівки щодо: допиту як свідків директора школи ОСОБА_6 , вчителя фізичної культури ОСОБА_17 , представника районного центру зайнятості ОСОБА_21 , ОСОБА_22 з питань, зазначених у клопотанні потерпілого від 21.03.202019р.; встановити чи видавався наказ № 7 від 03.02.2014р. по Гуляницькій ЗОШ Про заміну тимчасово відсутнього вчителя, з`ясувати чому ОСОБА_6 видала ОСОБА_3 не завірений печаткою наказ; допитати потерпілого, з`ясувати серед іншого, які недостовірні відомості внесені ОСОБА_6 до наказу по Гуляницькій ЗОШ І-ІІІ ступенів від 30.06.2016р. № 66 Про виконання обов`язків діловода та додатку до нього;

- слідчим ОСОБА_12 проведено допит свідка ОСОБА_19 , яка є заступником директора Врадіївської районної філії Миколаївського ЦЗ (протокол допиту від 12.07.2019р.);

- слідчим ОСОБА_12 проведено допит свідка ОСОБА_17 , який є учителем фізкультури Покровської ЗОШ (протокол допиту від 13.07.2019р.);

- слідчим ОСОБА_12 проведено допит свідка ОСОБА_22 , яка є заступником директора Покровської ЗОШ (протокол допиту від 13.07.2019р.);

- слідчим ОСОБА_9 проведено додатковий допит свідка ОСОБА_23 , яка є директором Покровської ЗОШ (протокол допиту від 13.07.2019р.);

- на адресу Врадіївської РЦЗ, за підписом слідчого ОСОБА_12 , направлено лист за № 4506/62-2019 від 15.07.2019р. щодо отримання інформації стосовно ОСОБА_17 , на який отримано відповідь за № 284/2-19 від 19.07.2019р.;

- 31.07.2019р. прокурором ОСОБА_5 начальнику слідчого відділу ОСОБА_7 надано вказівки щодо: встановлення обставин реорганізації Гуляницької ЗОШ. Виконання вказівок наданих прокурором 12.07.2019р.; встановити чи є ОСОБА_6 службовою особою, чи є відповідь, надана ОСОБА_3 щодо відмови у його працевлаштуванні документом, чи внесено Маркітан недостовірні відомості;

- слідчим ОСОБА_12 проведено допит потерпілого ОСОБА_3 (протокол допиту від 14.08.2019р.);

- 16.08.2019р. слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 ;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 10.10.2019р. скасовано постанову слідчого від 16.08.2019р. про закриття кримінального провадження;

- 25.10.2019р. слідчим ОСОБА_12 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях директора Покровської ЗОШ ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366 КК України;

- ухвалою слідчого суді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30.12.2019р. скасовано постанову слідчого від 25.10.2019р. про закриття кримінального провадження;

- 15.01.2020р. слідча ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області з клопотанням про продовження строку досудового розслідування;

- 15.01.2020р. слідчим суддею Врадіївського районного суду Миколаївської області постановлено ухвалу про продовження досудового розслідування на шість місяців, а саме до 16.07.2020р.;

- 04.02.2020р. начальником СВ Врадіївського ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_7 винесено постанову про зміну слідчої групи у кримінальному провадженні, якою до групи слідчих включено слідчу ОСОБА_4 ;

- на адресу Врадіївської районної ради, за підписом слідчого ОСОБА_4 , направлено лист за № 920/62-2020 від 06.02.2020р. щодо отримання інформації стосовно перейменування Гуляницької ЗОШ І-ІІІ ступенів Врадіївської районної ради Миколаївської області, на який отримано відповідь за № 36 від 07.02.2020р.;

- 10.02.2020р. слідча ОСОБА_4 винесла оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідча посилається на обставини, які встановлені під час досудового розслідування на підставі:

- посадової інструкції директора Покровської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_6 від 25.10.2016р.;

- відповіді наданої ОСОБА_3 про відмову у прийняті на роботу від 14.11.2017р.;

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником. потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 1, п.п. 1, 4, 6 ч. 2 та ч. 3 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 4 та 5 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Статтями 84-86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1. ч. 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідча дійшла висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, однак в резолютивній частині постанови не зазначено якого саме кримінального правопорушення, в той час коли досудове розслідування проводилося за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 1 ст. 366 КК України.

В оскаржуваній постанові слідча посилається на ряд документів, які покладає в основу своїх висновків, при цьому в матеріалах кримінального провадження наявні і інші документи, яким слідча не дає жодної оцінки. З огляду на те, що матеріали кримінального правопорушення містять постанову про визнання документом по кримінальному провадженні лише відмову ОСОБА_24 від 14.11.2017р., та не містять жодної постанови слідчого, якою вирішувалося питання щодо долучення до матеріалів кримінального провадження документів документів як доказів, а тому не зрозуміло за яким критерієм слідча оцінювала вказані документи як докази щодо їх належності, допустимості, та чому вона надала перевагу одним документам перед іншими.

Висновки слідчої викладені в оскаржуваній постанові є суперечливими та не відповідають обставинам встановленим під час досудового розслідування.

Так слідча виключно на підставі свідчень директора Покровської ЗОШ ОСОБА_6 встановила, що в діях останньої не має порушення законодавства про працю, а також що вона не знала, що на момент надання потерпілому відповіді про відмову в прийнятті на роботу, вносить неправдиві відомості. Хоча в матеріалах кримінального провадження наявна копія направлення Врадіївського РЦЗ від 31.10.2017р., з якого чітко та недвозначно слідує, що ОСОБА_17 не має жодних гарантій у сприянні працевлаштуванню.

При цьому, як пояснила слідча в судовому засіданні під час розгляду скарги, на досудовому розслідуванні встановлено, що ОСОБА_6 при вирішенні питання щодо працевлаштування ОСОБА_17 було надано направлення Врадіївського РЦЗ від 31.10.2017р., з яким ОСОБА_6 ознайомилися, однак слідча не надала вказаним обставинам жодної оцінки.

Вказуючи на відсутність порушень зі сторони ОСОБА_6 вимог законодавства, слідча не зазначає жодного нормативного акту, вимог якого, на її думку, дотрималася ОСОБА_6 . Слідча тільки обмежилася посиланням на норми Законів України Про освіту та Про зайнятість населення, які визначають право директора школи здійснювати прийом на роботу працівників, та жодним чином не встановлюють вимог до самої процедури працевлаштування.

Крім того, слідча у свої постанові не посилається на жодні докази, окрім показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , які б підтверджували висновки слідчої щодо відсутності складів кримінальних правопорушень за фактами внесення завідомо недостовірних відомостей до документа та порушення законодавства про працю, хоча матеріали кримінального провадження містять ряд документів щодо вказаних обставин, якім слідча не надала жодної оцінки.

Також слідча робить висновок, що відмова у прийняті на роботу від 14.11.2017р. не є документом, який містить неправдиві відомості, оскільки ОСОБА_6 коли складала вказаний документ не знала, що відомості, які вона вносить до документа, є помилковими.

Тобто слідча фактично стверджує, що у ОСОБА_6 не було умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей до документа, однак остання їх внесла помилково, що в свою чергу суперечить висновкам слідчої, що вказаний документ не є документом, що містить неправдиві відомості.

Також обставини щодо відсутності в діях ОСОБА_6 умислу на внесення до документа завідомо неправдивих відомостей обґрунтовується виключно на свідченнях останньої, хоча як зазначено вище у вказаній ухвалі, слідча пояснила, що на досудовому розслідуванні встановлено, що ОСОБА_6 при вирішенні питання щодо працевлаштування ОСОБА_17 було надано направлення Врадіївського РЦЗ від 31.10.2017р., з яким ОСОБА_6 ознайомилися. При цьому встановлено, що в матеріалах кримінального провадження наявна копія направлення Врадіївського РЦЗ від 31.10.2017р., з якого чітко та недвозначно слідує, що ОСОБА_17 не має жодних гарантій у сприянні працевлаштуванню.

Поза увагою слідчої залишилися клопотання скаржника щодо проведення допитів свідків та долучення до матеріалів кримінального провадження доказів, які слідча не вирішила, в порядку визначеному ст. 220 КПК України.

Також слід зазначити, що слідча була введена в групу слідчих 04.02.2020р., в той час коли уже 15.01.2020р. вона як слідчий у даному кримінальному провадженні звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, на що не звернув увагу слідчий суддя ОСОБА_25 під час судового розгляду вищевказаного клопотання.

З огляду на встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення заслуговують також на увагу твердження скаржника, щодо необхідності вирішення слідчою, у встановленому законодавством порядку, питання про залучення Управління Держпраці у Миколаївській області для проведення перевірки щодо дотримання вимог законодавства України про працю.

З огляду на зазначене вище не вважаю за необхідне окремо надавати оцінку іншим доводам скаржника, оскільки допущені під час досудового розслідування порушенням приписів КПК України зводять нанівець результати такого розслідування, що унеможливлює надати в повній мірі об`єктивну оцінку щодо об`єктивності, всебічності та повноти досудового розслідування.

Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження проведено з грубими порушеннями приписів КПК України, постанова про закриття кримінального провадження базується на доказах, які з огляду на приписи ст. 86 КПК України, є недопустимими, а тому остання підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 25.07.2018р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 172 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 10.02.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 25.07.2018р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 172 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 10.03.2020р.

Слідчий суддя ОСОБА_1