Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

27 травня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0001191,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 21 травня 2020 року, з одночасним визначенням застави у розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 грн., у разі внесення якої на нього буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Мотивував своє рішення суд тим, що на даний час не зменшився і продовжує існувати ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, а жоден інший, більш м`який вид запобіжного заходу, не зможе запобігти даному ризику.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обґрунтовує свої вимоги апелянт тим, що місцевий суд, продовжуючи йому строк тримання під вартою, не врахував, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, до затримання поліцією він був неофіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 травня 2020 року задоволено подання голови Волинського апеляційного суду та направлено матеріали оскарження ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2020 року про продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для розгляду до Рівненського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0001191 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 23.12.2019 року.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Так, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо існування ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Зокрема, як було встановлено місцевим судом, ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисних злочинів проти власності та проти життя і здоров`я людини, а на даний час на розгляді в Іваничівському районному суді Волинської області та Володимир-Волинському міському суді Волинської області знаходяться на розгляді обвинувальні акти стосовно нього. При цьому, перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді застави у межах даних кримінальних проваджень, ОСОБА_5 продовжив злочинну діяльність.
Вказані обставини, а також відсутність в ОСОБА_5 постійного місця роботи, а отже і стабільного доходу, дають підстави стверджувати про високу ймовірність вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, та недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному ризику.
При цьому наявність в ОСОБА_5 сім`ї, малолітньої дитини та певних соціальних зв`язків, враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, не може розцінюватись як такий стримуючий фактор, що буде гарантувати його належну процесуальну поведінку.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому ризику та бути достатнім для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому підстав для скасування даної ухвали суду та задоволення апеляційних вимог ОСОБА_5 не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3