печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 року прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 року прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні.
Дослідивши матеріали провадження за клопотанням, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.122, ч.2 ст.127, ч.4 ст.190, ч.2 ст.194, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч.3 ст.307, ч.2 ст.364, ст.386 КК України.

У ході досудового розслідування встанволено, що у 2014 році створено злочинну організацію, яка здійснювала по березень 2019 року реалізацію наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території інших держав через мережу Інтернет за допомогою чат боту месенджеру «Телеграм», з подальшою легалізацією коштів, одержаних злочинним шляхом.

Так, 21.03.2019 у кримінальному провадженні проведено невідкладний обшук (з метою врятування майна) паркомісць №328 та АДРЕСА_1 , які перебували у користуванні ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено транспортні засоби (мотоцикли):

- DUCATI ZDMGA00AAGB001558;

- DUCATI ZDMG103AAFB026675;

- DUCATI ZDMG100ABBB007397;

- BMW WB1050700BZ072187.

27.03.2019 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 у справі № 757/15888/19-к, за результатами розгляду клопотання прокурора, надано дозвіл на проведення обшуку паркомісць № 328, 329 за адресою: АДРЕСА_2 з метою вилучення транспортних засобів, а саме мотоциклів: DUCATI ZDMGA00AAGB001558, DUCATI ZDMG103AAFB026675, DUCATI ZDMG100ABBB007397, BMW WB1050700BZ072187.

Так, згідно інформації Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва від 29.04.2020 вказаний мотоцикл BMW WB1050700BZ072187 значиться у розшуку за ініціативою правоохоронних органів Італії, дата незаконного заволодіння - 13.07.2017.

Відповідно до інформації Київської митниці Держмитслужби від 30.04.2020 митне оформлення транспортного засобу BMW WB1050700BZ072187 не здійснювалося.

Згідно інформації РСЦ МВС в м. Києві від 08.05.2020 транспортний BMW WB1050700BZ072187 не зареєстрований.
Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання дуржавного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю ОСОБА_7 від 21.03.2019 року мотоцикл BMW WB1050700BZ072187 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018.
В обгрунтування необхідності накладення арешту на майно, прокурор вказує, що вказане майно є речовим доказом, а тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт.
Разом з тим, доказів на підтвердження необхідності накладення арешту прокурором не надано.
Як вбачається з матеріалів клопотання, на вказаний транспортний засіб вже було накладено арешт, згідно ухвали суду від 08.05.2019 року у справі № 757/22651/19-к.
В подальшому вказаний арешт було скасовано ухвалою слідчого судді від 16.04.2020 у справі № 757/14595/20-к за клопотанням представника ОСОБА_8 , на праві власності якої належить транспортний засіб BMW WB1050700BZ072187, оскільки встановлено, що даний транспортний засіб згідно договору купівлі продажу від 05.06.2018 належить ОСОБА_8 .

Разом з тим, ОСОБА_8 не є підозрюваною, обвинуваченою у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу та мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Враховуючи, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, та не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а відсутність вказаних доказів позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факти викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 року прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1