Справа № 180/1045/17
У Х В А Л А

29 квітня 2020 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 розглянувши заяву про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду в провадження судді ОСОБА_1 передано кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась.

Вивчивши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні при наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Із заяви про самовідвід вбачається, що 05 лютого 2020 року ухвалою суду під головуванням судді ОСОБА_1 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повернуто прокурору з тих підстав, що суд позбавлений об`єктивної можливості встановити осіб відносно яких складений обвинувальний акт та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинувачених, як у зв`язку із безпосередньою відсутністю відповідних документів, які б посвідчували особу обвинувачених, так із підстав не надання таких документів стороною обвинувачення, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом.
В подальшому розгляд кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_1 є недоцільним, оскільки ним встановлено, що обвинувачення висунуто не встановленим особам, а саме тим, які не мають документів що посвідчують особу, отже на його думку не встановлений суб`єкт злочину, який є невід`ємним елементом складу злочину.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.
Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Враховуючи викладене, та той факт, що в рамках даного кримінального провадження головуючим суддею ОСОБА_1 встановлено, що обвинувачення висунуто особам, які не мають документів що посвідчують їх особу, тобто висловлена правова оцінка, щодо не встановлення стороною обвинувачення суб`єкту злочину, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, виходячи з морально-етичних міркувань, з метою гарантування об`єктивного здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд, вважаю заяву про самовідвід такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 при розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Передати матеріали кримінального провадження, до канцелярії суду для визначення іншого судді у справі, в порядку, встановленому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1