ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/287/20 Справа № 200/8663/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000465.
В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що закриваючи кримінальне провадження №0000465 від 24.04.2018 року, слідча ОСОБА_8 застосувала правову норму, яка не підлягала застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, і вийшла за межі своєї компетенції, оскільки рішення про закриття кримінального провадження повинно було ухвалюватися лише прокурором відповідно до вимог ч. 7 ст. 295-1 КПК України. Через те, що постанова слідчої про закриття кримінального провадження прийнята за межами строку досудового розслідування, який сплив ще 24 квітня 2019 року і, згідно із вимогами ч. 5 ст. 294 КПК України, поновленню не підлягає, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність у нього, як у слідчого судді, повноважень на її скасування.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалу про виправлення в ній описки отримав лише 10 лютого 2020 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою надати оцінку наступному: ефективності проведення досудового розслідування в порушення вимог п.1 ч.4 ст.216 КПК України; обґрунтованості проведення даного досудового розслідування в порушення вимог п.1 ч.4 ст.216 КПК України; наявності в державі ефективних засобів правового захисту від зазначених порушень Конвенції.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_6 посилається на те, що 24 квітня 2018 року порушено кримінальне провадження за фактом його незаконного виселення 08 червня 2017 року на підставах, не передбачених законом, вчиненого поліцейським при виконанні посадових повноважень із застосуванням насильства. Зазначає, що слідчий, закриваючи своєю постановою від 31 травня 2019 року кримінальне провадження на тих же підставах, які в ухвалі слідчого судді від 24 травня 2019 року визнано незаконними, перевищила свої службові повноваження, що належать прокурору. Вважає, що орган досудового розслідування і прокурор навмисно, з осені 2018 року до 18 квітня 2019 року, з метою приховати вчинення поліцейським кримінального правопорушення, не приймали ніяких процесуальних рішень, а за 5 днів до закінчення граничних термінів досудового розслідування незаконно закрили кримінальне провадження. Вказує на те, що співробітником поліції, який при виконанні своїх службових обов`язків діяв із застосуванням до нього ( ОСОБА_6 ) насильства, порушив його право, передбачене ст.8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яке кваліфікується національним законодавством як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.162 КК України. Звертає увагу на те, що його скарга, яка подана до слідчого судді 05 червня 2019 року за наявності п`ятиденного граничного терміну розгляду, розглянута лише 03 лютого 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи скаржника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про дотримання строку скаржником апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_6 отримав копію ухвали слідчого судді 10 лютого 2020 року, а апеляційну скаргу подав 14 лютого 2020 року, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення ним строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" роз`яснено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Між тим, з матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини не були досліджені.
Як слідує з матеріалів провадження, СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465, що відкрито за ознаками складу кримінального правопрушення, передбаченого ч. 2 ст.162 КК України.
Досудове розслідування здійснювалось за фактом незаконного виселення ОСОБА_6 08 червня 2017 року із квартири АДРЕСА_1 , що вчинено поліцейськими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , із застосуванням фізичного насилля та спецзасобів.
18 квітня 2019 року слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000465 від 24 квітня 2018 року, яке відкрито за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, внаслідок відсутності в діянні службових осіб поліції ознак складу цього кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано. При скасуванні постанови слідчого слідчим суддею, зазначено, що самовільне виселення особи із квартири, яка є її власністю, без відповідного судового рішення, що набрало законної сили, не уповноваженою на це особою, яка до того ж є службовою особою правоохоронного органу, що поєднане із застосування насилля, є самостійним складом злочину, який передбачено ч. 2 ст. 162 КК України.
31 травня 2019 року слідчою СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діях поліцейських Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.
Втім, дослідивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд приходить до висновку, що дана постанова передчасна, оскільки не було виконані всі слідчі дії, а саме, слідча не надала оцінку діям поліцейського ОСОБА_9 щодо дотримання ним вимог ч.1 ст.36 Закону України Про національну поліцію у вигляді неодноразово висунутої вимоги про залишення ОСОБА_6 приміщення квартири.
Слідчий суддя розглядаючи скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчої СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 31 травня 2019 року постановив ухвалу, яка містить взаємовиключні висновки, оскільки зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження незаконна, в той же час відмовив в задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що досудове розслідування було проведено неповно, з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо доказування, що слідчий суддя необґрунтовано залишив поза увагою.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню на досудове розслідування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська
від 03 лютого 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчої СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області
від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000465 скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою постанову слідчої СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31 травня 2019 року про закриття кримінального провадження - скасувати.
Матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 24 квітня 2018 року, направити до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4