Справа №463/4483/19
Провадження №1-кс/463/2376/20
У Х В А Л А
слідчого судді

14 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із клопотанням по скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.06.2019 у справі №463/4483/19.

Клопотання мотивує тим, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495 від 27.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з наявною в АСМО «Інспектор» Львівської митниці ДФС інформацією, 21.03.2019 о 21:09 год. на територію України у пункті пропуску «Грушів-Будомєж» (митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС) смугою руху «зелений коридор» в`їхав транспортний засіб особистого користування марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . У подальшому, зазначений транспортний засіб після проведення митних формальностей та виїзду з МППдАС «Грушів-Будомєж» 21.03.2019 о 21:19 год. зупинений та повернутий у зону митного контролю. У ході переогляду, який був проведений державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС ОСОБА_7 , за участі співробітника СПБКОЗ УСБ України у Львівській області ОСОБА_8 , в присутності водія транспортного засобу ОСОБА_3 , виявлено в вантажному відсіку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 товари, а саме, автозапчастини в асортименті, вагою брутто 298 кг. та батончики «MUSLI BAR», в кількості 418 пачок, вагою брутто 106.8 кг., які знаходились у вантажному відсіку без ознак приховування. Разом з тим, у вантажному відсіку виявлено нішу, доступ до якої став можливим після демонтажу фанери, оббитої тканиною та ряду дощок, що кріпилися до спеціально виготовленого металевого каркасу, в якій та під пасажирськими сидіннями в салоні транспортного засобу знаходився товар, а саме, одяг в асортименті, упакований у тюки, загальною вагою 913 кг, що завдало істотної шкоди у вигляді ненадходження до бюджету України митних платежів в сумі 169 576, 90 гривень.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2019 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 січня 2020 року, провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 закрито, звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.482, ч.1 ст.483, ст. 471 Митного кодексу України, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил від 22 березня 2019 року №1377/20900/19 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «313 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт, ключі запалення повернуто ОСОБА_3 , вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил від 22 березня 2019року №1377/20900/19, товар повернуто ОСОБА_3 .

14.01.2020 ОСОБА_3 звернувся до Галицької митниці Держмитслужби із заявою про повернення вказаних автомобіля та товару, на що 27.01.2020 отримав лист Галицької митниці Держмитслужби про неможливість повернути зазначені речі, оскільки такі були передані на відповідальне зберігання Львівській митниці ДФС згідно з ухвалою суду про тимчасовий доступ до речей і документів від 03.06.2019 у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000495.

В подальшому ОСОБА_4 звернулася до ДБР в інтересах ОСОБА_3 із заявою про повернення вказаних речей, у відповідь на яку 05.05.2020 отримано відмову, оскільки такі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, 21.06.2019 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду від 03.06.2019 вони вилучені та передані на відповідальне зберігання до Львівської митниці ДФС, а ухвалою Личаківського районного суду від 05.06.2019 на вказані товари та автомобіль накладено арешт.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді від 05.06.2019 підставами накладення арешту було те, що вказаний товар має значення речового доказу. Разом з тим, арештовані товари були ретельно оглянуті та деталізовано описані органом досудового розслідування. В подальшому, призначено та проведено експертизу вартості товарів, на підставі чого органом досудового розслідування визначено суму не сплачених митних платежів, що відображена у підозрі, оголошеній інспектору митниці ОСОБА_9 . Відтак, всі цілі та завдання, які необхідні були для арешту товару та транспортного засобу є виконаними в повному обсязі. Подальший арешт товарів не становить жодної ефективності для потреб встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

Оскільки подальше утримання товару та транспортного засобу під арештом порушує баланс між втручанням у права та свободи та потребами досудового розслідування, обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали продовження арешту такого відсутні, накладення арешту безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, а тому вважають, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження є недоцільним, у зв`язку з чим просить арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.06.2019 у справі №463/4483/19 скасувати, а речі та автомобіль повернути ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Прокурор та слідчий ДБР в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, оскільки вказані речі постановою слідчого від 29.05.2019 визнані речовими доказами, як такі, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому продовжує існувати необхідність у накладенні арешту на це майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду від 05.06.2019 задоволено клопотання слідчого ДБР ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область прокуратури Львівської області ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000495 від 27.05.2019; накладено арешт на товари та транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з ключем запалення, які були вилучені у ОСОБА_3 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали арешт на вказане майно накладено у зв`язку з необхідністю забезпечити збереженість речових доказів, оскільки таке майно відповідає критеріям, що ставляться до речових доказів, так як є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до слідчого судді із клопотання про скасування арешту вищевказаного майна ОСОБА_4 посилається на те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки всі цілі та завдання, які необхідні були для арешту товару та транспортного засобу, є виконаними в повному обсязі, подальший арешт товарів не становить жодної ефективності для потреб встановлення фактичних обставин кримінального провадження і порушує баланс між втручанням у права та свободи та потребами досудового розслідування.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого від 29.05.2019 майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду від 05.06.2019, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000495 від 27.05.2019, досудове розслідування у якому на даний час не завершено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки як зазначалося вище арешт на вказане майно накладено саме з метою забезпечення збереження речових доказів, потреба в арешті майна продовжує існувати, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 є передчасним, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.06.2019 у справі №463/4483/19, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1