Справа № 493/1099/16-к
Провадження № 1-кп/493/2/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000488 від 05.07.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.11.2015 року Носовським районним судом Чернігівської області за ст.. 289 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26.06.2016 року біля 22:00 години ОСОБА_4 , знаходячись в будинку ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, непомітно для ОСОБА_5 , який в той час знаходився в будинку, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 1000,00 грн, мобільний телефон марки «HOPE», вартістю 500,00 грн., USB перехідник Micro SD, вартістю 100,00 грн, барсетку чорного кольору, вартістю 400,00 грн., та велосипед марки «Салют», вартістю 1000,00 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3000,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 26.06.2016 року знаходився у будинку ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , до якого о 19-й годині прийшов подивитися телепередачі по телебаченню. Коли ОСОБА_5 заснув, близько 22-ї години, з кімнати, у якій спав ОСОБА_5 , таємно викрав два мобільних телефони, USB перехідник Micro SD та барсетку чорного кольору, та з коридору він викрав велосипед. Викрадене приніс до свого знайомого по АДРЕСА_3 . Згодом приїхали працівники поліції , яким видав викрадені речі.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, думку прокурора, досудову доповідь Балтського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 10.04.2020 року, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом також встановлено, що вироком Носовського районного суду Чернігівської області від 26.11.2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.. 289 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного судом, на думку суду, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Носовського районного суду Чернігівської області від 26.11.2015 року, оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено злочин в період іспитового строку.
Потерпілим цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 18.03.2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_4 частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного за вироком Носовського районного суду Чернігівської області від 26.11.2015 року, та остаточно призначивши йому покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання, тобто з 18.03.2020 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 19.07.2016 року на майно, вилучене під час проведення досудового розслідування скасувати.
Речові докази по справі, які перебувають на відповідальному збереженні у потерпілого ОСОБА_5 повернути за належністю
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та потерпілим в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію обвинуваченому, потерпілому та до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

СУДДЯ