Справа № 464/3750/19
пр.№ 1-кп/464/75/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінального провадження №0001798 від 14.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин, у невстановлених місці та часі, але не пізніше 20:00 год. 13.07.2019, діючи умисно з метою незаконного придбання та подальшого зберігання без мети збуту психотропних речовин, розуміючи значення свої дій та усвідомлюючи їх наслідки, незаконно придбав для власного вживання полімерний пакет з пазовим замком, в якому містилися чотири прозорі безбарвні полімерні пакети із герметизуючими застібками, в кожному з яких було по одній таблетці рожевого кольору ромбічної форми з відтисками написів «МАХ» та «F»; два прозорих безбарвних полімерних пакети з герметизуючою застібкою, в кожному з яких було по дві таблетки рожевого кольору ромбічної форми з відтисками написів «МАХ» та «F», а також вісім прозорих безбарвних полімерних пакетів з герметизуючими застібками в кожному з яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору, та які ОСОБА_5 зберігав при собі без мети збуту.

У подальшому, 13.07.2019 близько 20:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в парку «Залізні Води», що розташовується між вулицями Стуса та Тернопільською у м. Львові, незаконно зберігаючи при собі без мети збуту раніше незаконно придбані ним психотропні речовини, був зупинений працівниками поліції, де у останнього було виявлено та вилучено полімерний пакет з пазовим замком, в якому містилось чотири прозорі безбарвні полімерні пакети із герметизуючими застібками, в кожному з яких було по одній таблетці рожевого кольору ромбічної форми з відтисками написів «МАХ» та «F»; два прозорих безбарвних полімерних пакети з герметизуючою застібкою, в кожному з яких було по дві таблетки рожевого кольору ромбічної форми з відтисками написів «МАХ» та «F», у яких виявлено 3,4 - метилендіоксиметамфетамін (МДМА), що віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 1,0479 грам, а також вісім прозорих безбарвних полімерних пакетів з герметизуючими застібками в кожному з яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору, у яких виявлено амфетамін, що віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою 1,1591 грам.

ОСОБА_5 у судовому засіданні звернувся з клопотанням, просив застосувати відносно нього положення ч.4 ст.309 КК України, закривши дане кримінальне провадження у зв`язку із тим, що він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії. Наголосив, що свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 309 КК України він визнає повністю, щиро розкаявся, пояснив, що він дійсно незаконно виготовив та зберігав наркотичні засоби для особистого вживання без мети збуту.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.309 КК України. На початку судового розгляду прокурор покликався на не добровільність звернення обвинуваченого до лікувального закладу, на невідповідність діагнозу ч.4 ст.309 КК України. При повторному розгляду клопотання прокурор зазначив, що не заперечує добровільне звернення ОСОБА_5 до лікувального закладу, однак встановлений діагноз не є підставною для звільнення у відповідності до ч. 4 ст. 309 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в повній мірі викритий в скоєнні злочину і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, убачається, що, усвідомивши для себе проблеми наркоманії, обвинувачений вирішив вилікуватися від наркотичної залежності, тому добровільно звернувся до медичного закладу для проходження курсу лікування від наркоманії.

Відповідно до довідки №411 від 30.07.19 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_5 в період з 15.07.19 по 24.07.19 перебував за на стаціонарному лікуванні у 1-му стаціонарному відділенні зазначеного закладу, з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання лікарських засобів та інших психоактивних речовин (амфетамінів, каннабіноїдів). Вживання речовин пов`язано зі шкодою для здоров`я. Лікування отримав відповідно до стандартів наркологічної допомоги. На лікування ОСОБА_5 звернувся добровільно (а.с.20).

Відповідно до положень кримінального закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить жодних умов для її застосування, крім тих, що стосуються кваліфікації дій винного та добровільності лікування.

Звернення до лікувального закладу визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу із заявою про хворобу на наркоманію і бажанням лікуватися від цієї хвороби.

Будь-яких інших умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України кримінальним законом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, спростування наданих винним матеріалів (наприклад, довідки з лікувального закладу, лікарняного листка тощо), доведення того, що особа звернулася до лікувального закладу вимушено, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності, покладається насамперед на обвинувача (якщо клопотання подано винним під час судового розгляду) чи особу, у провадженні якої перебуває кримінальна справа (якщо клопотання подано під час досудового розслідування цієї справи).

За відсутності означених доводів, з`ясувавши наявність необхідних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» із змінами і доповненнями, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала курс лікування від наркоманії, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 309 КК незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

До того ж, кримінальний закон не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України з моментом порушення кримінальної справи.

Щодо покликання прокурора на невідповідність встановленого ОСОБА_5 діагнозу, а саме діагнозу, зазначеному у ч.4 ст. 309 КК України (наркоманія), то таке суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до Міжнародної статистична класифікації хвороб МКХ-10 (діє в Україні з 1999 року) терміни наркоманія та алкоголізм не вживаються, а хворим виставляються діагнози відповідно - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин та/або алкоголю.

На це також посилається в.о. директора КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» в своєму листі № 625 від 03.12.19 (а.с.72).

На думку суду зазначені твердження прокурора не ґрунтуються на діючому законодавстві, тому не приймаються судом.

Таким чином, розглянувши заявлене обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання, вислухавши сторони кримінального провадження, суд вважає, що, в зв`язку із добровільним зверненням обвинуваченого до медичного закладу для лікування від наркоманії, а також, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 пройшов повний курс лікування, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження довідкою, клопотання обвинуваченого слід задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України і закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Протиправними діями обвинуваченого майнової та моральної шкоди нікому завдано не було.

Потерпілих від кримінального правопорушення немає.

Цивільний позов ніхто не заявляв.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України та керуючись ст.126, 284 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження №0001798 від 14.07.2019 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1