Провадження № 1-кп/638/825/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002477 від 25.06.2019 року відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002477 від 25.06.2019р.

Ухвалою суду від 01.10.2019р. по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні 17.02.2020р. прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, просив проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого потерпілих та свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурор не заперечував проти залучення органу пробації для підготовки і складання досудової доповіді.

Представник потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора, звернулася до суду з письмовою заявою про повернення обвинувального акту прокурору, обґрунтовуючи тим, що під час досудового розслідування слідчим не виконано всіх процесуальних дій та не вирішено клопотань, заявлених адвокатом ОСОБА_10 , також представник вважає, що до даного правопорушення причетна ОСОБА_14 , але чомусь в неї статус свідка, вважає, що в кримінальному провадженні не встановлені всі фактичні обставини правопорушення.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку свого представника.
Прокурор заперечував проти клопотання представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Представник потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора, просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду та заперечував проти заяви представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання прокурора та звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, зважаючи на покарання, яке передбачене ч. 2 та ч. 3 ст. 190 КК України, у разі доведення провини.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку свого представника та клопотання ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_9 , також підтримав клопотання ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Прокурор підтримав клопотання потерпілого про обрання запобіжного заходу, та просила суд, застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Представник потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтримали клопотання потерпілого ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого не заперечувала проти клопотання прокурора про призначення обвинувального акту до судового розгляду, заперечувала проти клопотання представника потерпілих ОСОБА_10 , заперечувала проти клопотання потерпілого ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зважаючи на те, що потерпілий не є суб`єктом, який може звертатися до суду з клопотанням про забезпечення кримінального провадження, а обраний під час досудового розслідування запобіжний захід давно закінчив свою дію, тобто продовжувати нічого. Звернулася до суду з клопотанням в порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України про витребування у Держателя Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральної прокуратури України розширеного витягу про рух кримінальних проваджень: № 0002477 від 25.06.2019р.; № 0002671 від 09.07.2019р.; № 0002791 від 17.07.2019р.; № 0002792 від 17.07.2019р.; № 0002724 від 12.07.2019р. в яких просить відобразити наступну інформацію: всі рішення щодо призначення слідчих у справі та створення слідчих груп, рішення про визначення групи прокурорів; всі рішення про повідомлення підозри будь-яким особам в рамках даного кримінального провадження; всі рішення щодо вжитих ухвалами слідчих судів заходів забезпечення кримінального провадження, таких як обрання підозрюваним запобіжного заходу, надання тимчасового доступу до речей і документів; витребувану інформацію обов`язково надати із зазначенням дати і часу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових рішень та особи реєстратора, що вносить такі відомості, обґрунтовуючи клопотання тим, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження було з`ясовано, що вони не містять постанов про призначення ані слідчого, ані прокурора по кримінальному провадженню. Є лише повідомлення слідчого Шевченківського ВП ОСОБА_15 про початок досудового розслідування. Але майже всі процесуальні дії по цьому кримінальному провадженню здійснював старший слідчий ОСОБА_16 .
Матеріали містять також витяги з ЄРДР: витяг з ЄРДР по к/п 0002791, 2 екземпляри (т. 1 а.с. 7, 18), в яких зазначено що слідчим є ОСОБА_16 , а щодо прокурорів - в одному витягу зазначено прокурорами, що здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а іншому взагалі не зазначено жодного прізвища прокурора; витяг з ЄРДР по к/п 0002477, 2 екземпляри (т. 1 а.с. 1, 13), в одному з яких зазначено що слідчими є ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , а щодо прокурорів - в одному витягу зазначено прокурорами, що здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_19 та ОСОБА_3 , а іншому взагалі не зазначено жодного прізвища прокурора; витяг з ЄРДР по к/п 0002724 слідчим зазначений ОСОБА_16 , а прокурорами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , підпис реєстратора ОСОБА_16 ; витяг з ЄРДР по к/п 0002792 слідчим зазначений ОСОБА_16 прокурорів не має взагалі, підпис реєстратора ОСОБА_16 ; витяг з ЄРДР по к/п 0002671 слідчим зазначений ОСОБА_16 прокурорів не має взагалі, підпис реєстратора ОСОБА_16 .
Вперше та востаннє щодо покладення повноважень по здійсненню досудового розслідування по кримінальному провадженню ЄРДР 0002477 на старшого слідчого ОСОБА_16 згадується у Постанові прокурора ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 03.09.2019р.
Також матеріали кримінального провадження не містять жодної інформації щодо повноважень прокурора ОСОБА_3 здійснювати процесуальне керівництво окремими кримінальними провадженнями за № 0002791, 0002477, 0002724, 0002792 та 0002671, тобто не можливо з`ясувати повноваження прокурора як щодо окремих проваджень, так і об`єднаного.
Крім того, жоден з витягів не містить інформації щодо часу та дати повідомлення особи про підозру. Враховуючи, що вперше повідомлення про підозру від 29.07.2019р. було вручене матері підозрюваного ОСОБА_20 29.07.2019р. о 13 год. 00 хв. для передання синові, необхідно встановити коли саме було внесено інформацію про це до ЄРДР.
В обвинувальному акті вказана група слідчих до складу якої входять слідчі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 та вказана група прокурорів до складу якої входять прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_19 але жодних документів що підтверджують їх повноваження щодо здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва матеріали провадження не містять. Тобто не можливо перевірити чи мали особи право складання обвинувального акту та його направлення до суду і як наслідок, призначення справи до судового розгляду.
Викладені вище обставини можуть свідчити про недопустимість частини зібраних органом досудового розслідування доказів, оскільки частина процесуальних та слідчих дій була виконана слідчими та прокурором, відомості про яких не було внесено до ЄРДР.
Проте, з метою доведення даних фактів та заявления обґрунтованих клопотань про недопустимість частини зібраних доказів, стороні захисту потрібно отримати детальну інформацію, яка міститься в ЄРДР.
Крім того, ухвалами слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання та надано тимчасовий доступ до речей та документів. Ухвали було виконано, проте стороні захисту так і не було відкрито матеріалів, які б підтверджувати факт внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей про вжиті заходи забезпечення кримінального провадження до ЄРДР.
Дані обставини також беззаперечно дають стороні захисту можливість порушити перед судом питання про визнання недопустимими частини доказів та одержаної інформації, проте тільки після одержання розширеної інформації з Реєстру.
Після обґрунтування захисником обвинуваченого свого клопотання, підготовче судове засіданні було відкладено в зв`язку з закінченням робочого часу на 25.02.2020р., клопотання учасників процесу залишилися відкритими.
25.02.2020р. було продовжено підготовче судове засідання та продовжено обговорення клопотань учасників кримінального провадження.
Прокурор заперечувала проти клопотання захисника обвинуваченого про витребування витягу про рух кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_10 , яка представляє інтереси і потерпілої ОСОБА_5 залишили вирішення клопотання захисника обвинуваченого на розсуд суду, сама потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилася.

Потерпіла ОСОБА_8 залишили вирішення клопотання захисника обвинуваченого на розсуд суду.

Представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_9 заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого, мотивуючи тим, що норми КПК України не передбачають вирішення питання в підготовчому судовому засіданні про витребування доказів. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися.
Обвинувачений підтримав думку по всім клопотанням свого захисника.

Заслухавши клопотання та думки учасників процесу, дослідивши кримінальне провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Отже, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно до глави 27 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, тобто суд позбавлений можливості досліджувати докази кримінального провадження, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.
Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню.
Підстава для повернення обвинувального акта прокурору визначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На переконання суду, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення. У реєстрі матеріалів до обвинувального акта прокурором викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, суд не може виходити за межі предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдаватися до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.
Суд відхиляє доводи представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , щодо не встановлення всіх фактичних обставин під час досудового розслідування, зважаючи на те, що це не є підставою у відповідності до ст. 291 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору.
Статтею 315 КПК України, визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду. Зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.
Отже, заявлене захисником обвинуваченого клопотання про витребування розширеного витягу про рух кримінального провадження може бути заявлено та розглянуто в підготовчому судовому засіданні, але доводи захисника, щодо відсутності певних відомостей в ЄРДР є непереконливими тим паче сама вона не зверталася до Держателя ЄРДР, що розцінюється судом, як перекладання на суд повноважень, щодо збирання доказів.
Так, Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до Реєстру відомостей про закінчення досудового розслідування в одній з установлених КПК України форм, у тому числі звернення до суду з обвинувальним актом, саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів. Набуття особою статусу обвинуваченого та подальший рух справи на стадії судового розгляду є правовими наслідками передбачених законом процесуальних дій слідчого, прокурора - складання обвинувального акта та направлення його до суду (частина друга статті 42 КПК України), а не наслідками відображення інформації про ці дії у відповідній базі даних.
Наказом Генеральної прокуратури № 139 від 6 квітня 2016 року затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Положення).
Реєстр, як визначено в п. 2 глави 1 розділу І - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Пункт 4 ч. 1 ст. 91 КПК України дійсно передбачає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Частинами 1, 2, 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом; а сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст. 84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. І процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Як убачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР, не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
З приводу усного клопотання потерпілого ОСОБА_7 про обрання відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою та усного клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, Суд зазначає наступе.
Частиною чотири статті 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
У відповідності до ч.ч. 1 -3 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
До клопотання додаються:
1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Тобто, як вірно було наголошено захисником обвинуваченого, потерпілий не є суб`єктом, який може звернутися до суду з усним клопотанням про застосування запобіжного заходу, оскільки нормами параграфу 1 глави 18 КПК України це не передбачено.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Зі змісту наведеної норми регламентовано звернення учасників судового провадження з клопотанням обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження і суд зобов`язаний додержуватися правил, передбачених розділом ІІ КПК України, де в статті 181 регламентовано застосування до особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Суд зазначає, що строк дії ухвали про тримання ОСОБА_12 під домашнім арештом закінчився 03.11.2019р., тому питання про продовження строку дії цього запобіжного заходу не може бути розглянуте судом, відповідно до зазначених вище норм.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною 1 ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Суд звертає увагу, що питання правильності встановлення всіх фактичних обставин справи, вирішення питань про залучення всіх потерпілих, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінально-процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає цьому, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.
Суд наголошує на тому, що зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При розгляді заяви представника потерпілих ОСОБА_10 судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд.
Що стосується клопотань потерпілого та прокурора про обрання та продовження запобіжного заходу, суд також ставиться до цього критично, надавши оцінку вказаним клопотання вище.
Клопотання захисника обвинуваченого також не підлягає задоволенню, та розцінюється судом, як перекладання на суд повноважень, щодо збирання доказів.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
Під час проведення підготовчого судового засідання також встановлено, що угода про визнання винуватості, у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК України, до суду не надходила.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.
Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників судового провадження про розгляд справи у закритому судовому засіданні не надходило, а тому воно має бути розглянуто у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Крім того, відповідно до ст. ст. 314, 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд зобов`язаний залучити орган пробації для підготовки і складання досудової доповіді. Заборон щодо складання досудової доповіді у вказаному кримінальному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст.27, 314-316 КПК України, суд, -

п ос т а н о в и в:
У задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_7 про обрання обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_12 відмовити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 про витребування розширеного витягу про рух кримінальних справ відмовити.
Призначити кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 5 березня 2020 року на 14 годину 45 хвилин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати осіб згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Доручити органу пробації у строк 15 днів з дня отримання даної ухвали скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1