УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №943/2303/19
Провадження №1-кс/943/197/2020
19 березня 2020 року м. Буськ
Слідчий суддя Буського районного суд Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Буського районного суду від 27 листопада 2019 року накладено арешт на вище вказане посвідчення водія. Вважає таке вилучення посвідчення відбулось внаслідок помилки відповідних служб, що розміщували інформацію про дане посвідчення в інформаційній системі «НАІС». Вилучення посвідчення створює для нього негативні наслідки, оскільки як фізична особа підприємець, здійснює різного роду перевезення. Не маючи змоги керувати транспортним засобом, порушує умови укладених договорів перевезення, що тягне значні матеріальні витрати та ставить сім`ю у скрутне становище. Оскільки посвідчення вже оглянуте експертом, повернення йому такого посвідчення не приведе до негативних наслідків.
ОСОБА_4 , його представни, клопотання підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, просять таке задоволити повністю.
Прокурор не заперечила проти часткового скасування арешту в частині користування посвідчення водія.
Дослідивши заяву, враховуючи думку учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3ст. 41Конституції України ніхтоне може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
27 листопада 2019 року слідчим суддею Буського районного суду Львівської області винесено ухвалу про накладення арешту на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.08.2011 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було виявлено та вилучено під час огляду місця події 26 листопада 2019 року, шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування.
Згідно з ч. 1ст. 170КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ст. 174КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю чи частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене, враховуючи, що прокурор не заперечував проти часткового скасування арешту, нагальні слідчі дії у кримінальному провадженні на даний час виконані, тому потреба у забороні користування документом відпала, слідчий суддя дійшов висновку про часткове скасування арешту, накладеного на вищевказане посвідчення.
Керуючись ст.ст.,170,174,КПК України, слідчий суддя
Заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1