Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/209/20
Провадження № 1-кп/376/102/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2020 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора Сквирського відділу ОСОБА_3 ,

сторони захисту - захисника ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника органу опіки і піклування ОСОБА_9 ,

представника органу ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 0000349, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня 10-го класу Буківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів дитячий садок» зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 23 серпня 2019 року, близько 24-ої години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_7 в його будинку, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_5 таємно від оточуючих, з корисливого мотиву, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами та власником майна ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy j 3» чорного кольору, вартістю 3050 грн. 17 коп. на якому знаходився прорезинений чохол чорного кольору, вартістю 202 грн. 25 коп., захисне скло до мобільного телефону вартістю 141 грн., який лежав на ліжку в одній із кімнат вище вказаного будинку та належав ОСОБА_7 ..

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 3 393 грн. 42 коп.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Вказуючи при цьому, що дійсно в середині серпня 2019 року він прийшов до будинку за АДРЕСА_1 , який належить його товаришу ОСОБА_7 . В будинку знаходилось багато молоді. В одній із кімнат будинку на ліжку лежав телефон чорного кольору, який належав ОСОБА_7 . Він достовірно знав, що це телефон ОСОБА_7 , оскільки він часто брав його гратися. У нього виникло бажання мати у себе такий телефон тому, що особистого телефонна у нього не має, через брак коштів у родині. Переконавшись, що у кімнаті нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає він поклав телефон до кишені та вийшов з будинку. По дорозі додому він згубив викраденого телефонна.

Наразі він усвідомив, що вчинив крадіжку, усвідомив усю тяжкість і відповідальність скоєного, жалкує, що так вчинив, просить не призначати надто суворого покарання, оскільки став на шлях виправлення, Має намір в майбутньому не скоювати правопорушень, вважає. що подорослішав і зрозумів, що скоєння крадіжки тягне наслідки у виді шкоди потерпілому та притягнення до кримінальної відповідальності.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 судовому засіданні показав, що на даний час він проживає та навчається в м. Сквира Київської області. Раніше він проживав у с. Чубинці Сквирського району Київської області, а тому багато з ким там товаришує, зокрема із ОСОБА_5 .. Також, в АДРЕСА_2 розташований належний йому на праві приватної власності житловий будинок, який дістався у спадок. Він періодично приїжджає до даного будинку, щоб відпочити.

23.08.2019 року він з друзями відпочив у даному будинку. В подальшому до будинку прийшов ОСОБА_5 , який побувши деякий час ні з ким не попрощавшись покинув будинок. Після його уходу він побачив, що зник його мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy j 3», чорного кольору.

На даний час, викрадений мобільний телефон йому повернутий працівниками поліції. Претензій матеріального чи морального (немайнового) характеру до ОСОБА_5 він не має, оскільки останній за скоєне вибачився та просить його суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона являється рідною матір`ю неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Крім ОСОБА_5 на її утриманні знаходяться, ще двоє неповнолітніх дітей. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку. Дітей вона утримає сама. Проживають за рахунок соціальної допомоги та її тимчасових підробітків. За характером її син ОСОБА_5 спокійний, врівноважений. Вважає, що крадіжку син скоїв, імпульсивно, у зв`язку з тим, що в неї не має змоги придбати йому мобільний телефон. Просить суворо його не карати, гарантує, що син в майбутньому не скоїть нових злочинів.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні стверджував, що обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується, як за місцем проживання так і навчання, виховується в належних і достатніх умовах, мати приділяє йому достатньо уваги, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, шкода, завдана злочинами, відшкодована, співпрацював із слідством, не перешкоджав встановленню істини, визнав вину, з ними проведені виховні бесіди, тому просив не призначати обвинуваченому надто суворого покарання.

Представники органу опіки і піклування та органу ювенальної превенції запевнили, що порушення прав обвинуваченого у судовому засіданні не виявлено, покарання залишили на розсуд суду, орган опіки і піклування запевнив, що з неповнолітнім було проведено виховні бесіди, неповнолітній ОСОБА_5 взятий на облік, буде перебувати в полі зору органу опіки і піклування, обвинувачений на обліку раніше не перебував, оскільки скарг на нього не надходило.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд враховуючи, що проти цього не заперечують обвинувачений, потерпілий та прокурор, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо вищевказаних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому діяння є доведеною в повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи, упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року № 5 слідує, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При цьому судом у відповідності до положень ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховується позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи) (справи «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.), а також викладена у рішенні цього суду по справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) в тім, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , крім обставин, передбачених у статтях 65 - 67 КК України, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього, вплив дорослих на його виховання та поведінку, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 . Також з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, наслідки заподіяні злочином та інші обставини справи, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку про призначення йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75,100 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Долю речових доказів визначити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2-ох (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази : мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy j 3», чорного кольору залишити у потерпілого.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя