Справа № 504/1695/20
Номер провадження 1-кс/504/632/20
У Х В А Л А
19.06.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, освіта неповна середня, неодруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 від 17.06.2020 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

З клопотання вбачається, що 17 червня 2020 року біля 02 год. у ОСОБА_5 під час перебування у с.Курісове Лиманського району Одеської області виник умисел на вчинення розбійного нападу щодо колишньої співмешканки ОСОБА_7 , пов`язаного з проникненням до її житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Переслідуючи ціль незаконного збагачення та заволодіння майном, з метою проникнення до житла, ОСОБА_5 , шляхом умовлянь ОСОБА_7 , попросив відчинити йому вхідні двері до вищевказаного будинку.

Погодившись на прохання та відчинивши двері, ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_7 та незаконно проник до житла.

У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_5 , утримуючи в рухах ніж, який виявив на території вказаного домоволодіння, а також металевий молоток, помічений ним у кімнаті будинку, висловив ОСОБА_7 , погрозу застосування стосовно неї насильства небезпечного для її життя та здоров`я.

Надалі, ОСОБА_5 завдав декілька ударів руками та ногами по голові і тулубу ОСОБА_7 та кинув її на підлогу. На виконання своїх злочинних дій до кінця, ОСОБА_5 схопив ОСОБА_7 за праву руку та силоміць зняв з пальця золоту каблучку, вартістю 3 600 гривень.

У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_5 виявив у кімнаті та незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Nomi», в корпусі червоного кольору, вартістю 400 гривень, після чого з місця події зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 4 000 гривень.

Правовою кваліфікацією вказаного правопорушення є ч.3 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

17.06.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.06.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 17.06.2020 року, будинку АДРЕСА_3 .

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17.06.2020р.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.06.2020р.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.06.2020 р.;

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 17.06.2020р. і вилучення у нього каблучки з жовтого металу, мобільного телефону «Номі», зарядного пристрою та пауер-банка.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2020р.;

- іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

Враховуючи, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно наносив рукою удари потерпілій, однак визнає частково свою винуватість у злочині, в якому він підозрюється, оскільки каблучку подарував потерпілій та забрав її з шухляди, а не зірвав з її пальця, телефоном користується для роботи, він був при ньому, телефон не викрадав. Вчинив злочин, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 повідомила суду, що у підозрюваного із потерпілою є спільні діти, хоча вони офіційно не записані на нього. Сам ОСОБА_5 орендує житло, в якому зможе проживати в разі якщо суд обере стосовно нього домашній арешт, а отже в підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду телефонограму, в якій просила розглянути клопотання слідчого без її участі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Оцінюючи заявлені у клопотанні ризики, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки підозрюваний на території України не зареєстрований, є громадянином республіки Молдова, офіційно неодружений, підтвердження того, що в нього є діти на утриманні суду не надані.

Слідчий суддя надає критичну оцінку доводам адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 має спільних дітей із потерпілою, оскільки вказана обставина не підтверджена жодним чином.

Також не доведено і те, що ОСОБА_5 орендує житло в м.Одесі, де нібито може перебувати на законних підставах.

Ризик впливати на потерпілу ОСОБА_7 , та свідка ОСОБА_9 , у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше співмешкав з ОСОБА_7 , та проживав з нею і дітьми в будинку, в якому мешкає ОСОБА_9 , з якою він теж добре знайомий. На першочерговій стадії досудового розслідування, коли не всі слідчі (розшукові) дії проведені, може виникнути необхідність в уточненні показань та перевірки їх доказами, тому шляхом вмовляння, переконання чи погроз підозрюваний може вплинути на потерпілу та свідків з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, під час судового розгляду.

Однак, не є зрозумілим посилання в клопотанні відносно існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який слідчий обґрунтував тим, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину. На думку слідчого судді, цей виклад абстрактний і є загальною фразою.
З врахуванням вищевикладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насилля, слідчий суддя вважає, що встановлювати розмір застави є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 17.06.2020р. 11 год. 05 хв.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 16.08.2020р. 11 год. 05 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 16.08.2020 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1