Справа № 369/8587/19
Провадження №1-кс/369/2724/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002537 від 28.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, який мотивує тим, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002537 від 28.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням, встановлено, що до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), у якій остання зазначила, що 27.05.2019 року близько 10 години довідалася від нотаріуса, що її майно - житловий будинок загальною площею 333,40кв.м. з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка (кадастровий номер :01:007:0214) загальною площею 0,1663 га. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом переоформлені на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (договір купівлі-продажу: - домоволодіння серії ННЕ № 670657; - земельної ділянки серії ННЕ № 670658), за допомогою гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка надала 27.05.2019 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 підробний дублікат довіреності від 02.05.2019, яке складалося 20.12.2016 приватним нотаріусом Жовтневого нотаріального округу
м. Бишкек Киргизької Республіки Бакіровой Акмеер Жекшеновной.
Допитана в ході досудового розслідування в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що 06.03.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 посвідчено договір дарування домоволодіння серії ННО 107361, на підставі якого гр. ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) дарує гр. ОСОБА_4 (Обдарований) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га).
Крім того, 06.03.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 посвідчено договір дарування домоволодіння серії ННО 107362, на підставі якого гр. ОСОБА_9 (Дарувальник) дарує гр. ОСОБА_4 (Обдарований) земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га).
З 12.10.2012р. вона проживала в належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею в будинку проживали: донька - ОСОБА_9 з її чоловіком ОСОБА_11 та дітьми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , а також її онук - ОСОБА_15 . В будинок постійно, декілька разів на рік, приїздила зі своєю сімєю ще одна дочка потерпілої ОСОБА_6 з чоловіком ОСОБА_16 і їхні діти.
Документи щодо права власності на будинок до початку січня знаходилися в ячейці банку. Приблизно з середини січня 2019 року документи на будинок знаходилися вже в будинку в загальному доступі для всіх осіб, що в ньому перебували.
Остання поїздка ОСОБА_4 до міста Бішкек булав період з 24.09.2018р. по 03.10.2018р. на весілля онука ОСОБА_5 та ОСОБА_17 . У період цієї поїздки ОСОБА_4 не підписувала нотаріальної довіреності на свою доньку ОСОБА_6 з правом розпорядження нерухомим майном потерпілої.
ОСОБА_4 неодноразово їздила до м. Бішкек, але довіреності на продажу належного їй будинку в с. Горенічі ніколи не підписувала. Документи на будинок ніколи не перетинали кордон України, знаходилися в банківській ячейці.
Після весілля у вересні 2018 року онука ОСОБА_5 , в будинку проживала і його дружина ОСОБА_17 . Життя в будинку ставало дедалі тяжчим. Постійно приїздили батьки ОСОБА_17 - ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які постійно сварили доньок ОСОБА_4 - ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . В наслідок конфлікту, який стався 10.01.2019р., одна з доньок ОСОБА_4 - ОСОБА_21 зі своєю сім'єю поїхали з будинку вночі в мороз. Ініціатором конфлікту був ОСОБА_22 і друга донька ОСОБА_4 - ОСОБА_23 . Батьки ОСОБА_17 , дружини онука ОСОБА_24 , часто знаходилися в будинку та психологічно знущалися над ОСОБА_4 , провокували конфлікти, ставилися до ОСОБА_4 з неповагою, ображали, після чого знімали відео на телефон та говорили, що її потрібно запроторити в психіатричну клініку, після чого ОСОБА_4 змушена була йти зі свого будинку на двір, в мороз, вночі.
У зв'язку з неможливістю проживати в своєму будинку починаючи з 10 січня 2019 року та постійним моральним тиском з їх боку, що погіршувало стан здоров'я ОСОБА_4 , остання змушена була поїхати, з метою оздоровлення, до Німеччини до доньки ОСОБА_25 (доньки другого покійного чоловіка). В будинку залишилися проживати онук ОСОБА_15 і його дружина ОСОБА_26 та її батьки.
Після повернення з Німеччини, з вище наведених причин, ОСОБА_4 змушена була проживати не в своєму будинку, а на чужій орендованій квартирі зі своєю донькою ОСОБА_9 та її чоловіком ОСОБА_27 та їх дітьми
ОСОБА_28 березні по приїзду з ОСОБА_29 донька ОСОБА_4 - ОСОБА_20 зі своєю сім`єю запропонували зустрітися в Макдональсі, та в ході розмови, остання наполегливо просила, щоб ОСОБА_4 переписала весь будинок на неї одну, але потерпіла відмовилася це зробити і сказала, що будинок може бути оформлений тільки на двох доньок, ОСОБА_21 і ОСОБА_20 , як вони домовлялися ще багато років тому.
03.04.2019 ОСОБА_4 , її донька ОСОБА_21 і онук ОСОБА_12 приїхали до належного їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забрати особисті речі. Вони побачили, що в тій половині будинку, де проживала її донька ОСОБА_21 зі своєю сім'єю, багато речей було пошкоджено: меблі, паркет, шкіряні крісла, ліжко, дзеркала и т.д. були понівечені (порізані, розбиті, зіпсовані фарбою або лаком та брудом тощо). Крім того, зникли документи на будинок і багато інших документів, сейф, телевізори плазмові, нова пральна машинка Милє, золоті прикраси онучки ОСОБА_13 , мобільні телефони минулих років и т.д. та дуже багато дрібних речей. Онук ОСОБА_15 в їхній присутності навіть розбив плазмовий телевізор. При цьому були присутні онук ОСОБА_12 и донька ОСОБА_21 . За викликом приїхала охоронна фірма «Венбест», та з'ясувалося, що ОСОБА_4 и її доньку ОСОБА_9 виписали без їхньої згоди і відому з переліку довірених осіб охоронної компанії «Венбест», а вписали двох інших довірених осіб: ОСОБА_5 і ОСОБА_30 . Із заявою до поліції ОСОБА_4 не зверталася, оскільки мала надію на мирне вирішення нашого сімейного конфлікту.
Після цього, 05.04.2019 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 з проханням накласти заборону на продаж належного ОСОБА_4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і отримати дублікати документів про право власності на будинок. 26.04.2019р. ОСОБА_4 отримала дублікати документів щодо права власності на будинок, для того, щоб ніхто не міг, без її відома, переоформити належний їй будинок.
Про те, що донька ОСОБА_23 від імені ОСОБА_4 продала належний останній будинок онуку ОСОБА_31 , потерпілій стало відомо 28.05.2019 року. Після цього ОСОБА_4 намагалася потрапити до свого будинку, але ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 і ОСОБА_22 не пускали до її будинку.
Допитані в ході досудового розслідування в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 підтвердили покази потерпілої ОСОБА_4 та повідомили про постійне знущання над ОСОБА_4 з боку ОСОБА_35 , ОСОБА_5 і його дружини ОСОБА_17 та зневажливе ставлення.
Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру нерухомого майна вбачається що, 28.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_36 посвідчено право власності ОСОБА_5 , громадянина Киргизстану, на домолодіння загальною площею 333,4 кв.м., житлова площа 114,7 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га). Підставою виникнення у ОСОБА_5 права приватної власності став договір купівлі продажу домоволодіння, серія та номер: 1252 від 27.05.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_37 .
Згідно наявного в матеріалах кримінального провадження договору купівлі-продажу домоволодіння від 27.05.2019, встановлено, що ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє громадянка Киргизької Республіки ОСОБА_6 , на підставі дублікату довіреності виданого ОСОБА_38 , державним нотаріусом Жовтневого району м. Бішкек Киргизької Республіки від 02.05.2019 за реєстровим номером №1580, далі «Продавець», продає громадянину Киргизької Республіки ОСОБА_39 («Покупець»), домоволодіння АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214.
У відповідності до ст. 98 КПК України домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га), є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, який являє собою тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Слідчий, прокурор повинні вживати необхідні заходи з метою виявлення та розшуку майна, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у державних органів та органів місцевого самоврядування.
На даний час є підстави вважати, що особи, винні у вчиненні кримінального правопорушення, вживають заходів щодо подальшого незаконного розпорядження домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га), шляхом продажу зазначеного нерухомого майна іншим особам, що дає підстави для заборони користування та розпорядження вказаним нерухомим майном її законному власнику ОСОБА_4 .
У даному випадку виникла необхідність накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га).
Тому, слідчий просив накласти арешт на: на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1663 га), та належить на праві приватної власності ОСОБА_39 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном.
В судове засідання слідчий не з`явився.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002537 від 28.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1