Справа № 202/2452/20
Провадження № 1-кс/202/4698/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
24 червня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374 від 21 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 350 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.

22 червня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 22 червня 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2020 року та 21.04.2020 року невстановлена особа, використовуючи мобільний термінал НОМЕР_1 , погрожувала заподіянням тяжких тілесних ушкоджень або знищенням майна загально небезпечним способом голові Дніпропетровської облради ОСОБА_5 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, про те, що 18.04.2020 року та 21.04.2020 року йому на його особистий номер телефону за мобільним додатком «Ватсап» надійшли текстові повідомлення погрозливого характеру. Вказані повідомлення він пов`язує зі своєю політичною діяльністю та займаною посадою голови обласної ради Дніпропетровської області.

На підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було проведено тимчасовий доступ до речей та документів та вилучено інформацію у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », при аналізі якої було встановлено, що сім карта з мобільним номером НОМЕР_1 , використовувалась у мобільних терміналах з наступними імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , та з`єднувалась з наступними номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначила, що з метою збирання повного об`єму доказів причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення осіб причетних до їх вчинення, встановлення інших осіб, які скоїли кримінальне правопорушення та доведення їх вини у вчиненні вказаних тяжких кримінальних правопорушень, а також встановлення місця знаходження вищевказаних мобільних телефонів, з яких надсилались відповідні текстові повідомлення та якими вони користувалися під час вчинення злочинів, та мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження, необхідна інформація про вхідні та вихідні дзвінки, вхідні та вихідні текстові повідомлення (без розкриття їх змісту) з прив`язкою до базових станцій оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( НОМЕР_9 ), тобто про надані та отримані телекомунікаційні послуги, їх тривалість, маршрути передавання, яка знаходиться у вказаного оператора мобільного зв`язку, і яка відповідно до п.7 ч.1 ст.162 УПК України відноситься до інформації, що охороняється законом.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.

З метою запобігання можливої зміни або знищення документів до яких планується отримати тимчасовий доступ, слідчий просила розглядати клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий у судове засідання не з`явилась, натомість надала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд клопотання без її участі.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Згідно частин 5, 6статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст.160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді або суду, при цьому в змісті клопотання, серед іншого повинно бути зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Втім, відмовляючи у задоволенні клопотання слід також зазначити, що надані слідчим до матеріалів клопотання документи не свідчать про наявність передбачених законом обставин, які обґрунтовують необхідність тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( НОМЕР_9 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а відтак, слідчим суддею встановлено, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи певного кола осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1