ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червоне Барського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у період часу, а саме, з 9 березня 2006 року до 1 березня 2019 року злісно ухилився від виконання рішення Барського районного суду Вінницької області від 20 березня 2006 року, яке набрало законної сили 31 березня 2006 року, оскільки протягом зазначеного періоду не сплачував присудженні судовим рішенням кошти на користь ОСОБА_7 на утримання синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 9 березня 2006 року і до досягнення дітьми повноліття, внаслідок чого у обвинуваченого виникла заборгованість у сумі 66817 гривень 4 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив, що йому відомо про судове рішення, яким йому було присуджено до сплати аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з 2006 року до грудня 2014 року, аліменти на їх утримання сплачував не в повному обсязі, оскільки не було можливості. З жовтня 2015 року до лютого 2015 року пішов добровольцем в АТО, у цей період зарплату йому не виплачували тому аліменти на утримання дітей не сплачував. З лютого 2015 року до травня 2016 року був мобілізований до зони АТО, у цей період отримував зарплату, але аліменти не сплачував. У період з червня 2016 року до червня 2017 року перебував на обліку в Барському районному центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю, але присуджені рішенням суду аліменти не сплачував. Крім того, повідомив, що оформлений по догляду за дитиною 2016 року народження, але ніякої допомоги не отримує, живе за рахунок матері дитини з якою спільно проживає, також у нього є син інвалід 2008 року народження, якому він періодично надає матеріальну допомогу. Був попереджений з боку державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про необхідність виконання свого обов`язку по аліментним зобов`язанням та можливості кримінальної відповідальності у разі їх не виконання. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що навчається в Вищому художньому професійно-технічному училищі № 5 в м. Вінниці. Батько ОСОБА_4 його вихованням не займався, декілька разів приїжджав до нього, коли він навчався у школі, аліменти на його утримання та на утримання брата не сплачував, ухилявся від покладеного на нього рішенням суду обов`язку. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що працює робітником в ТОВ "Антонік" в м. Вінниці, батько ОСОБА_4 його вихованням не займався, декілька разів приїжджав до школи, аліменти на його утримання та на утримання брата не сплачував, ухилявся від покладеного на нього рішенням суду обов`язку. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 пояснила, що шлюб між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 було розірвано у 2006 році. 20 березня 2006 року рішенням суду було присуджено до стягнення з обвинуваченого на її користь аліменти на утримання синів. У період часу з 2006 року до 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 сплачував аліменти, але не в повному обсязі, починаючи з 2014 року станом на сьогоднішній день взагалі не сплачує аліменти на утримання їх дітей, не забезпечує їх харчуванням, медикаментами, одягом та іншими необхідними речами, участі у вихованні дітей не бере. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні представник служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_8 повідомила, що при допиті неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 тиск на нього з будь-якої сторони не чинився. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому суд, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визначився обмежитись допитом потерпілих, їх законного представника, обвинуваченого, та дослідженням письмових доказів.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім показань обвинуваченого, суд бере до уваги наступні докази:
- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 4 квітня 2019 року, де зазначено, що ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Барського районного суду Вінницької області аліментів на утримання дітей та допустив заборгованість станом на 1 березня 2019 року в сумі 66817 гривень 4 копійки (а.к.п. 109);
- рішення Барського районного суду Вінницької області від 20 березня 2006 року, відповідно до якого з ОСОБА_4 присуджено до стягнення на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 9 березня 2006 року і до досягнення дітьми повноліття (а.к.п. 113);
- довідку про неотримання аліментів, видано Барським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26 лютого 2019 року № 1513, відповідно до якої ОСОБА_7 не отримувала аліменти від ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в період з 1 серпня 2018 року до 31 січня 2019 року включно, відповідно до виконавчого листа Барського районного суду Вінницької області № 2-257/06 від 31 березня 2006 року (а.к.п. 111);
- розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 33964912, видано Барським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26 лютого 2019 року № 1516, відповідно до якого станом на 1 березня 2019 року заборгованість ОСОБА_4 по несплаті аліментів становить 66817 гривень 4 копійки (а.к.п. 114).
Вказані вище докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.
Суд ураховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 24 липня 2018 року викладений у справі № 221/2222/16-к, у якій зазначено, що під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державному виконавцю, приватному виконавцю тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що складається із сум виплат за три місяці відповідних платежів. Обвинувачений ОСОБА_4 є рідним батьком потерпілого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , видано 25 жовтня 1999 року виконкомом Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, та потерпілого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , видано 21 серпня 2002 року виконкомом Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.к.п. 106-108).

Встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 за період з 9 березня 2006 року до 1 березня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 66817 гривень 4 копійки внаслідок несплати аліментів, присуджених рішенням Барського районного суду Вінницької області від 20 березня 2006 року на користь ОСОБА_7 на утримання синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У даному випадку ухилення від сплати аліментів є злісним, оскільки ухилення обвинуваченим ОСОБА_4 від їх сплати є тривалим, останній ухилився від сплати аліментів після попередження з боку державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливості кримінальної відповідальності, не реагував на неодноразові звернення з цього приводу потерпілих та їх матері, яка є їх законним представником у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, яке класифікується як кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ (а.к.п. 118), згідно даних довідки-характеристики Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області від 25 квітня 2019 року № 202 ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.к.п. 120), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради (а.к.п. 121), задовільний стан здоров`я, про що останній повідомив суду, на обліку як безробітний в центрі зайнятості не перебуває, доходи від тимчасових заробітків не декларує та про суми доходів від тимчасових заробітків державного виконавця не повідомляє.
Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 23 липня 2019 року, яка складена Барським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, та його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, та низькому рівні небезпеки для суспільства орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами. У разі якщо суд дійде висновку про можливість застосування до правопорушника громадських робіт як спосіб виправлення без позбавлення волі (а.к.п. 55-57).
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті за якою йому пред`явлено обвинувачення, без його ізоляції від суспільства, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі статей 65-67 КК України, керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, частинами 1, 2 ст. 371, ст. 374, частинами 1, 3, 6, 7 ст. 376, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном один рік.
Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя