Дата документу 13.02.2020 Справа № 332/135/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/179/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/63/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя громадянина України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до кримінальної відповідальності: засуджений 22.12.2015 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 12.06.2017 Запорізькою місцевою прокуратурою №2 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 К України, розгляд якого триває,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 20.03.2020 включно;

Призначено заставу, у розмірі 125000,00 грн. після внесення якої ОСОБА_8 звільняється з-під варти під внесення застави,в разі внесення якої на підозрюваного покладаються обов`язки передбачені ст.194 КПК України.

Згідно з матеріалів провадження, слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому ставилось питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 00:30 год. 21.01.2020, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на охоронюваній території гаражного кооперативу «Металург» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зразкова, 1-Б, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження металевих дверей, проникли до приміщення гаражу № НОМЕР_1 блоку № НОМЕР_2 , зазначеного гаражного кооперативу, звідки таємно викрали автомобільні легкосплавні диски фірми «Zorat» розміром К -16 у кількості 4 одиниць, загальною вартістю 5500 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, перенесли викладені автомобільні диски до автомобілю «Audi» модель А4, д.н. НОМЕР_3 та покинули місце злочину, тим самим спричинивши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

21 січня 2020 року в період часу з 12 годині 50 хвилин до 13 години 30 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст.208 КГІК України (час фактичного затримання 05:45 21.01.2020).

21 січня 2020 року ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, заявлені ризики існують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник посилаючись на відомості про особу підозрюваного, стан його здоров`я, вважає, що висновок про існування заявлених ризиків є необґрунтованим. Крім цього звертає увагу на порушення права на захист підозрюваного при повідомленні про підозру. Крім цього вважає, що слідчий суддя, в порушення вимог ч.4 ст.182 КПК України визначив розмір застави, який в 22 рази перевищує суму збитків нанесених потерпілому і є завідомо непомірним для підозрюваного. Також захисник вказує, що ним заявлялося клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (який на думку захисника у повній мірі міг запобігти заявленим у клопотанні ризикам), однак клопотання фактично було проігноровано слідчим суддею. Враховуючи вказані обставини, просить ухвалу слідчого судді скасувати і застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з приписами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України є обґрунтованою.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта стосовно відсутності усіх заявлених в ухвалі ризиків, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Колегія суддів вважає, що принаймні два із заявлених ризиків дійсно існують на теперішній час.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Колегія суддів частково може погодитись з доводами апелянта щодо припущення слідчим суддею презумпції невинуватості в контексті вказівки в ухвалі про те, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин. Разом з тим, остаточний висновок слідчого судді щодо існування ризику вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, з огляду на факт притягнення в минулому ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності є правильним.
Саме факт того, що ОСОБА_8 перебуваючи у статусі обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, де стосовно нього застосовано запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, підозрюється у вчиненні нового злочину свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.3 ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, розміру вартості викраденого майна, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 125000 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і до ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4