КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 11 грудня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, займаючого посаду першого заступника начальника Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних сил України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в тому АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 426 КК України,

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 січня 2020 року з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави, у розмірі 40 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76 840 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно матеріалів клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 426 КК України, а саме інше умисне, вчинене за попередньою змовою групою осіб, невиконання військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає оскаржувану ухвалу неправосудною, оскільки слідчим суддею не враховано доводи сторони захисту про відсутність законних підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевірено законність наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовано відповідне клопотання, проігноровано доводи сторони захисту про незаконність та свавільність дій сторони обвинувачення, в тому числі щодо необґрунтованості повідомленої підозри, недоведеності ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, введення в оману сторону захисту та незаконності поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в цілому.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 починаючи з 2014 року у складі 79 бригади приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, залучався до складу делегацій Міністерства оборони України з питань шляхів удосконалення, приведення матеріально-технічного забезпечення Збройних Сил України до сучасних вимог за стандартами НАТО та обміну досвідом під час здійснення візитів до країн-членів НАТО.
За самовідданість і стійкість, виявлені під час проходження військової служби, зразкове виконання військового обов`язку нагороджений рядом державних нагород.
Слідчим суддею незаконно, без належного обґрунтування, без врахування даних про особу підозрюваного, які характеризують його, відсутності обґрунтування ризиків провадження визначено заставу - у надмірній сумі 76'840000.00 грн., яка є непомірною для підозрюваного.
Звертає увагу захисник на те, що в порушення приписів п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України, в змісті клопотання та постановах про визначення групи слідчих і прокурорів містяться розбіжності в кваліфікації кримінального правопорушення. Зокрема, відповідно до змісту клопотання досудове розслідування здійснюється за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 426 КК України, а в змісті постанов про призначення групи прокурорів та слідчих за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 1 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 квітня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000457, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 426 КК України.

05 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 426 КК України.

06 листопада 2019 року слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням прокурора третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 51 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 13 листопада 2019 року вказане клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 січня 2020 року, з альтернативою внесення застави в у розмірі 40 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76 840 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора, захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 426 КК України. Обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, супереч доводам апеляційної скарги.

Крім того, слідчий суддя визнав доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 426 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, залучався до складу делегацій Міністерства оборони України з питань шляхів удосконалення, приведення матеріально-технічного забезпечення Збройних Сил України до сучасних вимог за стандартами НАТО та обміну досвідом під час здійснення візитів до країн-членів НАТО, нагороджений Президентом України та Міністерством оборони України, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 знищував, ховав або спотворював будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливав на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням наведеного, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 січня 2020 року з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави, у розмірі 40 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76 840 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати вказане місце проживання.

Негайно доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до місця проживання де звільнити з-під варти.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 03 січня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Генеральну прокуратуру України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/6587/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Категорія ст.183 КПК Доповідач: ОСОБА_1