Провадження № 1-кс/761/7860/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (діють в інтересах ТОВ «БЕСТ КОРП»), заступника директора ТОВ «БЕСТ КОРП» ОСОБА_5 , розглянувши клопотання останнього про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання заступника директора ТОВ «БЕСТ КОРП» ОСОБА_5 про скасування арешту майна (групи приміщень № 151, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, загальною площею 688,90 кв.м., які на праві приватної власності належать ТОВ «БЕСТ КОРП», код ЄДРПОУ: 42591230), накладеного 20 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження № 0004520 від 11.10.2019. Також порушено питання про скасування передачі згаданого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів далі Національне агентство.

У клопотанні заявник зазначає, що арешт майна накладено необґрунтовано та безпідставно, зазначена група приміщень не відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України та не може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, оскільки процедура набуття у власність нерухомого майна була законною та правомірною.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також заступник директора ТОВ «БЕСТ КОРП» ОСОБА_5 , подане клопотання підтримали.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, заслухавши думку сторін, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання, ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004520 від 11.10.2019.
Далі, як вбачається з матеріалів клопотання, 20 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в рамках даного кримінального провадження накладено арешт на майно - групу приміщень №151, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, загальною площею 688,90 кв.м., та які на праві приватної власності належать ТОВ «БЕСТ КОРП», , із забороною будь-якого відчуження зазначеного майна та права розпорядження ним, при цьому такий арешт накладений з метою забезпечення збереження зазначеного майна як речового доказу.

Відповідно до матеріалів клопотання, власником згаданих нежитлових приміщень є ТОВ «БЕСТ КОРП», яке придбало їх з прилюдних торгів в процесі звернення стягнення на нього за іпотечним договором.

Далі, як встановлено в суді, 03 квітня 2020 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва визначено порядок зберігання речових доказів в рамках зазначеного кримінального провадження шляхом передачі в порядку та на умовах ст.19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національному агентству () в управління речового доказу об`єкта нерухомого майна, який є предметом клопотання.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вказані речі (об`єкт нерухомості) на поточний момент відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Крім того, слідчим суддею враховується наявність інших судових рішень, наданих заявником, та відповідно до яких вбачається, що майно набуте заявником на відповідних правових підставах.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що накладення арешту на зазначені об`єкти нерухомості викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження, оскільки слідчим в судовому засіданні не зазначено жодного доказу, який би свідчив про можливу причетність власника майна до кримінального правопорушення, оскільки жодній особі у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном, оскільки слідчим, в тому числі і через неявку в суд, не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна ТОВ «БЕСТ КОРП» на даний час є необґрунтованими, а відтак, арешт підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до положень ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Статтею 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Частиною 1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В даному випадку, діючим кримінальним процесуальним законодавством України, на відміну від питання щодо накладення/скасування арешту майна, не передбачено, ні в апеляційному, ні в іншому порядку перегляд рішення про передачу активів в управління Національному агентству, що істотно порушує право осіб на ефективний засіб юридичного захисту.
Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду слідчим суддею питання щодо скасування передачі активів Національному агентству в управління.
У рішенні по справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» Європейський суд з прав людини зазначив, що справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.
За таких обставин, враховуючи, що питання про передачу активів в управління Національному агентству, відповідно до положень КПК України та Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», є похідним і напряму залежить від арешту майна, який повинен передувати, тому слідчий суддя вважає за можливим, з метою забезпечення права осіб на ефективний засіб юридичного захисту, розглянути клопотання ТОВ «БЕСТ КОРП» та застосувати аналогію закону, за правилами, закріпленими в Главі 17 КПК України.
Відповідно до абзацу 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.
Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами,одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, при цьому положеннями ст. 21 згаданого Закону визначено, що дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено наявність правових підстав для скасування арешту майна, яке є предметом даного клопотання, а відтак відпали умови, передбачені КПК України та Законом України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0004520 від 11.10.2019 шляхом передачі їх в управління Національному агентству.

Керуючись ст. 100, 170-174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, ст. 21 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника директора ТОВ «БЕСТ КОРП» ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року в рамках кримінального провадження № 0004520 від 11.10.2019, на групу приміщень №151, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, загальною площею 688,90 кв.м., та яка на праві приватної власності належить ТОВ «БЕСТ КОРП».
Скасувати передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () нерухомого майна, а саме, групи приміщень №151, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, загальною площею 688,90 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.
Направити дану ухвалу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1