Провадження №1-кс/463/419/20
У Х В А Л А

22 січня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 10.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 16.10.2019 року нею було подано заяву слідчому про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України. 01.11.2019 року слідчим було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання її потерпілою. Дана постанова слідчого скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.11.2019 року. В подальшому, 13.12.2019 року слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, яка також скасована ухвалою слідчого судді від 27.12.2019 року. 10.01.2020 року слідчим втретє винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Зазначає, що оскаржувана постанова є ідентичною за змістом попередніх скасованих постанов, така є незаконною, необґрунтованою і суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_4 особою, якій не завдано шкоди. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 10.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 16.10.2019 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.
Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу з мотивів викладених у такій, просить скаргу задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 16.10.2019 року звернулася до слідчого із заявою про залучення як потерпілого до кримінального провадження, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 01.11.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 21.11.2019 року постанову слідчого від 01.11.2019 року скасовано та зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

В подальшому, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 13.12.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2019 року постанову слідчого від 13.12.2019 року скасовано та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 10.01.2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні відмовлено.

Згідно з оскаржуваної постанови слідчим зазначено, що ОСОБА_4 була повідомлена про звільнення з органів внутрішніх справ та не виявила бажання проходити службу у поліції. На даний момент досудове розслідування не завершене, у зв`язку з цим відсутні підстави стверджувати про наявність ознак кримінального правопорушення у діях працівників Жовківського РВ ГУМВС України у Львівській області, а тому слід відмовити у визнанні ОСОБА_4 потерпілою.
Із змісту постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого до кримінального провадження, щодо можливого заподіяння ОСОБА_4 як матеріальної, так і моральної шкоди. Крім цього, слідчим не зазначено на підставі яких саме зібраних матеріалів досудового розслідування ним було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Оскільки ОСОБА_4 на даний час не є стороною кримінального провадження, вона та її представник позбавлені можливості збирати докази та подавати їх слідчому.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, слідчим ОСОБА_5 у постанові про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 13.12.2019 року зазначено, що 22.11.2019 року кримінальне провадження за № 0000886 від 06.09.2019 року було об`єднано до кримінального провадження за № 0000863 від 28.08.2019 року.
Разом з тим, скаржником надано копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000864 від 28.08.2019 року за ч.1 ст.365 КК України та № 0000886 від 06.09.2019 року за ч.3 ст.365 КК України, що не відповідає номеру об`єднаному кримінальному провадженні.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого від 10.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим слід скасувати.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 10.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 16 жовтня 2019 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000863 від 28.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1