КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/149/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року задоволено частково клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого встановлено рахувати з часу затримання з 22 год. 25 хв. 13 листопада 2019 року.
Строк дії ухвали визначено до 10 січня 2020 року включно.
Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначено у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 576 300 грн.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного такі обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено в межах строків досудового розслідування, тобто до 14 січня 2020 року включно.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість злочину, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому слідчий суддя, дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід визначити заставу у співставленні з обставинами справи, існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, в межах ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 576 300 гривень, яка буде необхідною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, визнати підозру оголошену ОСОБА_7 необґрунтованою, не застосовувати до ОСОБА_7 жодних запобіжних заходів і звільнити з під варти.
В доповненнях до апеляційної скарги також апелянт просить, в разі визнання підозри обґрунтованою, на даній стадії досудового розслідування, враховуючи відсутність ризиків щодо ОСОБА_7 , застосувати до нього найменш обтяжливий запобіжний захід.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що підозра у вимаганні є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_7 , є кредитором ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як між ОСОБА_7 та ПАТ «Родовід банк» було укладено договори іпотеки, відповідно до яких ОСОБА_7 , передав в іпотеку власне майно (земельні ділянки), в якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перед ПАТ «Родовід банк». ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свої зобов`язання перед ПАТ «Родовід банк» не виконав. З метою повернення своїх коштів ПАТ «Родовід банк» звернув стягнення на предмети іпотеки. Після чого ОСОБА_7 набув права кредитора за кредитними договорам відповідно право вимоги до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо повернення грошових коштів. З метою погашення заборгованості ОСОБА_7 звертався до ОСОБА_10 ОСОБА_11 з вимогами про погашення заборгованості. Після ігнорування цих вимог ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Згідно з відповіддю Подільського РУ ГУ НП у м. Києві у прийнятті відповідних заяв відмовлено з посиланням на цивільно-правовий характер цих правовідносин. Враховуючи необхідність залучення юристів до процедури погашення боргу ОСОБА_7 звернувся до юридичної фірми ТОВ «Правовий центр «Лоєрс» з метою надання цією компанією юридичних послуг з погашення заборгованості.
Про інкриміновані іншим особам у вказаному кримінальному провадженні діяння ОСОБА_7 не знав аж до моменту приїзду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до квартири ОСОБА_7 , куди він їх запросив у відповідь на їх пропозицію повернути частину боргу. Коли ці особи прийшли до ОСОБА_7 у квартирі була його дружина, дві доньки, на кухні ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погодили строки погашення заборгованості та сплатили частину боргу в розмірі 10 000 доларів США та повідомили, що юристи, з якими ОСОБА_7 уклав договір про правове обслуговування здійснювали незаконні дії, по відношенню до них. Дізнавшись про це ОСОБА_7 сказав, що не знав про це і не схвалює такі дії. Відразу після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли і при відчиненні вхідних дверей до квартири ОСОБА_7 увірвались співробітники поліції.
Також апелянт зазначає, що інкримінуючи ОСОБА_7 ч. 4 ст. 189 КК України, орган досудового розслідування вказує про вчинення злочину організованою групою, при цьому, слідство не наводить його роль у вказаній групі і не доводить це жодними належними та допустимими доказами.
Крім того апелянт зазначає, що розмір застави є надмірно великим, що наразі не можливий для оплати ОСОБА_7 та його близькими і родичами. Слідством не доведено існування жодних ризиків, з якими законом передбачено вжиття запобіжних заходів. ОСОБА_7 має сім`ю, дружину та двох доньок, допомагає в утриманні своєї матері, якій 77 років і яка є інвалідом, проживає поруч з ним. Він характеризується членами сім`ї, друзями, колегами, по місцю проживання позитивно. В нього на праві власності є дві квартири (здвоєні в одну), в яких він проживає разом з сім`єю, однак ці квартири перебувають під арештом по зобов`язанню перед ПАТ «Родовід Банк», тих самих, по яких виник борг у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перед ОСОБА_7 .
Також в доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не надано правової оцінки його доводам про важкий стан здоров`я його підзахисного.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
В ході досудового розслідування встановлено, що у серпні 2019 року, ОСОБА_12 , діючи у складі злочинної організації, спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими слідством особами, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету на незаконне отримання грошових коштів, домовились про вимагання та заволодіння грошовими коштами у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розробивши для цього спільний план вчинення злочину та розподіливши ролі кожного учасника злочину.
Так, 23 серпня 2019 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність перед ним у ОСОБА_10 будь-яких боргових чи інших передбачених законодавством зобов`язань, вважаючи, що останній винен йому грошові кошти внаслідок здійснення у минулому спільної ділової діяльності, звернувся в ТОВ «Правовий центр «Лоєрс» із замовленням вчинення дій в його інтересах щодо отримання від ОСОБА_10 таких грошових коштів.
ОСОБА_15 , діючи відповідно до відведеної йому у злочинній організації ролі, розуміючи про відсутність у ОСОБА_10 перед ОСОБА_7 будь-яких передбачених законодавством зобов`язань, з метою надання вимаганню грошових коштів вигляду законної правової діяльності, уклав у власній особі як директора ТОВ «Правовий центр «Лоєрс» та ОСОБА_7 договір №23/08/2 про правове обслуговування від 23 серпня 2019 року, без визначеного предмета щодо розміру грошових коштів.
У подальшому, 5 вересня 2019 року близько 14 години, на виконання зазначеного плану, ОСОБА_12 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, знаходячись біля будинку №10 по вулиці Лютеранській у м. Києві, зустрівшись із потерпілим ОСОБА_10 , із застосуванням до останнього погроз насильства, які виразились у повідомленні про його викрадення та позбавлення волі, погрозах вбивством його близьких родичів, а саме сина ОСОБА_11 і внуків, підпалу автомобіля, що перебуває у його користуванні, висунули незаконну вимогу передачі їм грошових коштів у розмірі 250 000 доларів США, під виглядом повернення неіснуючого боргу, який вони нібито викупили у ОСОБА_7 .
В цей же час, ОСОБА_13 , для забезпечення безумовного підкорення потерпілого ОСОБА_10 , здійснив демонстрацію останньому фотографій членів його сім`ї, які були зроблені на його мобільний телефон, чим викликав у нього відчуття страху за своє життя, життя членів його сім`ї.
Потерпілий ОСОБА_10 , сприймаючи погрози як дійсні та реальні, під тиском ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших невстановлених слідством осіб, бажаючи припинення протиправних дій з їх боку, повідомив про наявність у нього в житлі, що у АДРЕСА_2 , грошей у розмірі лише 5 000 доларів США.
Після цього, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші невстановлені слідством особи, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_10 , розуміючи, що шляхом вчинення психологічного тиску та висловлювання погроз обмежили в останнього волю до опору, висловили вимогу про негайну передачу їм зазначених грошей.
У подальшому, потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у автомобілі марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , проти власної волі, вирушив до будинку АДРЕСА_2 , після чого виніс з власного житла та передав ОСОБА_12 гроші в розмірі 5 000 доларів США, що, згідно курсу Національного банку України, на час вчинення злочину склало 126 317, 28 гривень та становить значну шкоду спричинених збитків.
У подальшому, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з місця заволодіння коштами скрилися.
Частину із отриманих у потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів, а саме у розмірі 500 доларів США, ОСОБА_12 передав ОСОБА_7 , а іншу частину грошових коштів у розмірі 4500 доларів США розподілив між членами злочинної організації.
Потерпілий ОСОБА_10 , сприймаючи погрози ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 як реальні, змушений був звернутися за допомогою до правоохоронних органів.
13 вересня 2019 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_12 , діючи у складі злочинної організації, зокрема з відома ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання та заволодіння грошима ОСОБА_10 , здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон останнього та в телефонній розмові висловив вимогу про зустріч та передачу йому наступної частини грошей, прикриваючись неіснуючим боргом перед ОСОБА_7 , однак почув відмову.
Цього ж дня, 13 вересня 2019 року, ОСОБА_16 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_10 підкоритися їх злочинним вимогам, з метою підтвердження реальності втілення раніше висловлених ОСОБА_12 погроз, доручили невстановленому учаснику злочинної організації пошкодити автомобіль марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_10 .
В ніч з 13 на 14 вересня 2019 року, невстановлений учасник злочинної організації, діючи за дорученням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 чи інших невстановлених слідством осіб, знаходячись по вулиці Червоноткацькій, 43 у місті Києві пошкодив вказаний автомобіль, проколовши шини трьох коліс, розбивши ліве дзеркало заднього виду, бокове заднє ліве вікно автомобіля, а також фарбою помаранчевого кольору виконала надпис «Верни бабло» на лівому боці автомобіля та зображення у вигляді хрестів і підкинула у салон автомобіля відрізану голову свині.
18 вересня 2019 року, приблизно о 19 год., ОСОБА_12 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами продовжуючи реалізацію їх спільного з ОСОБА_14 злочинного умислу, направленого на вимагання майна ОСОБА_10 , здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон останнього та в телефонній розмові із його сином - ОСОБА_11 , висловив вимогу про передачу йому наступної частини грошей, як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 , однак знову почув відмову.
У подальшому в період часу з 6 по 8 жовтня 2019 року, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, здійснив кілька телефонних дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_10 та в телефонних розмовах із ОСОБА_11 , повторно висловив вимогу про передачу йому наступної частини грошей, після чого призначив їм зустріч в приміщенні «IQ бізнес центру», що по вулиці Болсуновській, 13-15 у місті Києві.
09 жовтня 2019 року, ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою та з відома ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошей в ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зустрілись із останніми в обумовленому місці та висловили останнім вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 250 000 доларів США.
При цьому, ОСОБА_12 з метою забезпечення підкорення потерпілих його злочинним вимогам, повідомив про його обізнаність щодо наявного у потерпілих та їх близьких родичів нерухомого майна, місць зберігання рухомого майна потерпілих, застерігши про можливі негативні наслідки із цим майном у випадку відмови передачі грошових коштів та звернення у правоохоронні органи, таким чином висловивши погрози пошкодження та знищення майна.
10, 12 та 14 жовтня 2019 року, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, продовжуючи реалізацію їх спільного злочинного умислу, направленого на вимагання майна ОСОБА_10 , здійснив телефонні дзвінки на мобільний телефон останнього та в телефонній розмові із ОСОБА_11 , висловив вимогу про передачу йому наступної частини грошей у розмірі 70 000 доларів США, зменшивши розмір грошей, які вимагалися раніше.
21 жовтня 2019 року, близько 16 години, у зв`язку із затягуванням потерпілими передачі учасникам злочинної організації грошових коштів, ОСОБА_12 , продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів, разом із ОСОБА_14 , прибули у приймальню депутата Київської міської ради ОСОБА_11 , що розташована на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 та в ході розмови пригрозили можливими негативними наслідками у випадку звернення у правоохоронні органи.
13 листопада 2019 року, ОСОБА_7 , будучи обізнаним про вчинення незаконних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_12 по відношенню до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а саме про пошкодження майна, що перебувало у їх відданні, вчинення погроз застосування насильства та вбивства, діючи згідно розробленого ОСОБА_12 та ОСОБА_14 плану, на виконання вказівок останніх, в телефонній розмові висловив ОСОБА_11 незаконну вимогу про передачу йому 120 000 доларів США та призначив зустріч за місцем свого проживання, що у АДРЕСА_1 .
Виконуючи вищезазначені вимоги, 13 листопада 2019 року, приблизно 19 годин, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , прибули у квартиру проживання ОСОБА_7 , що у АДРЕСА_1 , маючи при собі грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, про що повідомили останньому.
Однак ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_12 та остерігаючись того, що їх дії документують працівники правоохоронних органів, переніс зустріч та отримання грошових коштів, а сам направився у с. Софіївська- Борщагівка Київської області для зустрічі з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 для обговорення способу та механізму отримання предмету вимагання.
У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи спільний злочинний умисел на вимагання та отримання грошових коштів у ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи за вказівками ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , зменшив розмір предмету вимагання до 80 000 доларів США та повторно призначив потерпілому зустріч за місцем свого проживання та разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на автомобілі марки «Volksvagen Passat» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 направились у м. Київ.
Після того, близько 22 години, ОСОБА_7 , продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вимагання та заволодіння грошима ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у розмірі 10 000 доларів США., запросив їх у квартиру свого проживання, що у АДРЕСА_1 , де для надання вимагання вигляду повернення боргу наказав ОСОБА_11 виконати боргову розписку про позику у нього 80 000 доларів США та незаконно отримав від останнього грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ склало 243 200 гривень, які цього ж дня були вилучені працівниками поліції.
В цей же час, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , виконуючи свої ролі, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_7 , контролюючи процес отримання останнім предмета вимагання, очікували його неподалік, у приміщенні нічного закладу, що по проспекту Чоколовського, 6 у м. Києві.
13 листопада 2019 року о 22 годині 25 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
14 листопада 2019 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.
15.11.2019 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15.11.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 10 січня 2020 року включно, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 576 300 грн.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі "Котій проти України" п. 42).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження та доведенні прокурором, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 576 300 гривень у національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 , підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, та не спростовується доводами сторони захисту.
Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри у вчиненні злочину та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Всі інші підстави, зокрема і наявність складу злочину та винуватість особи, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника з доповненнями, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, якою застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого встановлено рахувати з часу затримання з 22 год. 25 хв. 13 листопада 2019 року.
Строк дії ухвали визначено до 10 січня 2020 року включно.
Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначено у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 576 300 грн. У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, які визначено даною ухвалою, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4