Дата документу 13.01.2020
Справа № 334/221/20
Провадження № 1-кс/334/150/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000136 від 12 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 12 січня 2020 року в ході огляду місця події.

За змістом ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Отже, клопотання про арешт майна розглядається в будь-якому випадку за обов`язкової участі сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, тобто участь слідчого при розгляді даного клопотання про арешт майна є обов`язковою.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд клопотання за його відсутності не надав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення наявності достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені ст.171 КПК.

Більш того, відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У разі неявки слідчого чи прокурора порушується принцип змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, тоді як суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Отже, неявка сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000136 від 12 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1