Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6260/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/6260/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року,
в с т а н о в и в :
ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що до засудженого ОСОБА_7 попереднє ув`язнення не застосовувалось, а тому, клопотання останнього задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить зарахувати йому строк перебування в умовах попереднього ув`язнення у строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме його строк попереднього ув`язнення за ч.1 ст.164 КК України (з 04.12.2011 по 02.06.2016). При цьому, наголошує, що до нього жодного разу не було застосовано норм ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до матеріалів провадження №279/6260/19, ОСОБА_7 засуджено вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від14.04.2016 за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. (а.п.8-9)

Зазначений вирок набрав законної сили 17.05.2016. (а.п.7)

14.12.2016 ОСОБА_7 було затримано в порядку виконання цього вироку. (а.п.10)

При цьому, як вбачається з резолютивної частини цього вироку, запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 після закінчення строку дії ухвали слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не обирався, як і відсутні підстави, на момент проголошення цього вироку, для обрання будь-якого запобіжного заходу.

Також, цим вироком, на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного строку покарання не відбутого покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 23.02.2012, остаточно визначено засудженому ОСОБА_7 до відбуття покарання 3 роки і 1 місяць позбавлення волі.

У відповідності до вступної частини вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.04.2016, за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2012 за ч.1 ст.164, ст.71, ст.72 КК України, ОСОБА_7 було звільнено 25.09.2014 від призначеного покарання умовно достроково. (а.п.8)

Крім того, ОСОБА_7 був засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2017 за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. (а.п.11-12)

Зазначений вирок набрав законної сили 03.04.2017. (а.п.13)

Як вбачається з резолютивної частини цього вироку, запобіжний захід по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 не обирався. В умовах слідчого ізолятору засуджений не перебував. Розгляд кримінального провадження відбувався в режимі відеоконференції.

Строк відбування покарання засудженому обраховано з моменту затримання на виконання вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від14.04.2016, тобто з 14.12.2016.

На даний час, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Коростенська ВК (№71)».

Зазначені обставини підтверджено інформативною довідкою начальника ДУ «Житомирська ВК №4» ОСОБА_8 з особової справи засудженого ОСОБА_7 , витребуваної апеляційним судом.

Будь-яка інша інформація щодо перебування засудженого в установах попереднього ув`язнення, крім вище зазначеної, в особовій справі та в матеріалах судового провадження - відсутня.

При цьому, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі виключно в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З урахуванням зазначених вимог Закону, за відсутності жодних доказів обрання засудженому ОСОБА_7 у зазначених кримінальних провадженнях запобіжного заходу у виді попереднього ув`язнення, законні підстави для зарахування засудженому строку його перебування в умовах СІЗО в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :