Справа № 947/3285/20
Провадження № 1-кс/947/1551/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001030 від 15.09.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2019, приблизно о 03:10 годині, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив порушення вимог п.п. 2.1, 1.5., 2.3. (б), 12.1., 12.2., 12.4 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п. 2.1 «Водій транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керував технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Садовій в смт Доброслав Лиманського району Одеської області, з боку центра селища в напрямку с. Степанівка Лиманського району Одеської області зі швидкістю приблизно 80 км/год.

Під час руху по вказаній проїжджій частині із вказаною швидкістю навпроти буд. 24 по вулиці Садова, смт Доброслав Лиманського району Одеської області на прямій ділянці, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху у попутному напрямку ОСОБА_5 , вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкував діючи з необережності, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, свої практичні навички керування транспортним засобом, а також особливості завантаження і стан автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним в результаті не впорався з керуванням свого автомобіля, втратив контроль над його керуванням і допустив виїзд керованого ним легкового автомобіля «ВАЗ - 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі проїзної частини на узбіччя праворуч, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася в попутному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкову травму: перелом кісток основи черепа, крововилив під твердою мозковою оболонкою, дифузний крововилив під м`які мозкові оболонки, розміжчення лівої лобової частки головного мозку, які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з вищевказаною відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді перелому кісток основи черепа, крововиливу під м`якою мозковою оболонкою, крововиливу під м`які мозкові оболонки, розміжчення лівої лобової частки головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 стала поліорганна недостатність.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, підозрюваний до теперішнього часу не надав будь-якої допомоги потерпілим, що дає підстави вважати, що наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. Також, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що ризики необґрунтовані, підозрюваний з підозрою погоджується, не має намір переховуватися, після дорожньо-транспортної пригоди відвіз потерпілу до лікарні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

13.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2019 року, висновком експерта №19-7444 від 10.12.2019 року, висновком експерта № 854-А від 18.12.2019 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.02.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі дитини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_5 ймовірно вчинив, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, що призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи також те, що підозрюваному відомі особи потерпілих, яким до теперішнього часу не надано будь-якої допомоги, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілих в рамках даного кримінального провадження, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, крім того, не застосування запобіжного заходу буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, зважаючи на характер кримінального правопорушення, яке ставиться у підозру особі. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення призвело до тяжких наслідків, а саме смерті людини, а також заподіянню тілесних ушкоджень особі, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, строком на 55 (п`ятдесят п`ять) днів, до 13.04.2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1