Справа № 333/3296/20
Провадження № 1-кс/333/739/20
УХВАЛА
Іменем України

28 червня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001924 від 26 червня 2020 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого ФОП, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.01.2018 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України, до штрафу у розмірі 1397 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 23749 грн.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001924 від 26 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2020 року, з 10 години 30 хвилин по 11 годину 10 хвилин, ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа чоловічої статі, перебували поблизу будинку № 10 по вул. Олімпійській в м. Запоріжжі на автомобілі марки «Кіа Каренс», номерний знак НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, де у них виник спільний закінчений умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а саме: в будь яку квартиру вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел. Направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 спільно із невстановленою слідством особою чоловічої статі, діючи за попередньою змовою групою осіб, перевіривши, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними, у вказаний день, приблизно о 13 годині 05 хвилин, зайшли до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 та підішли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_9 . Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_6 спільно із невстановленою слідством особою чоловічої статі, скориставшись заздалегідь підготовленим предметом типу відмичка, шляхом підбору ключа, відкрили вказані вхідні двері та з метою таємного викрадення чужого майна, спільно проникли до вказаної квартири у такий спосіб.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 спільно із невстановленою слідством особою чоловічої статі, оглянули вказану квартиру, де виявили та в подальшому здійснили крадіжку наступного майна: три жіночі ланцюжки, виготовлені із золота, 585 проби, вагою по 8 гр. кожна, вартістю по 6000 грн. за одиницю, загальною вартістю 18000 грн.; чоловічу печатку, виготовлену з золота, із зображенням скорпіону, 585 проби, вагою 8,5 гр.. вартістю 6000 грн.; три жіночі браслети. Виготовлені із золота, 585 проби, вагою 15,8 та 2 грами, загальною вартістю 20000 грн.; жіночий наручний годинник, виготовлений із золота 585 проби, вагою 18 грам, вартістю 15000 грн.; сережки, виготовлені із золота, у формі листка, 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 3000 грн.; дві монети, виготовлені з «Царського» золота, 990 проби, вагою 8,6 гр. та 4,3 гр., загальною вартістю 15000 грн.; п`ять монет, виготовлених зі срібла загальною вартістю 1000 грн.; грошові кошти у розмірі 500 грн.; грошові кошти в сумі 10900 доларів США, що станом на 26.06.2020 року еквівалентно 291030 грн.
В подальшому ОСОБА_6 спільно із невстановленою слідством особою, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду у великих розмірах на загальну суму 369530 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньої змовою групою осіб, у великих розмірах.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:витягом з ЄРДР №0001924 від 26.06.2020 року; рапортами; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; допитом потерпілого ОСОБА_9 , від 26.06.2020 року; заявою ОСОБА_9 від 26.06.2020 року; протоколом огляду місця події від 26.06.2020 року; заявою ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 26.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_11 від 26.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_12 , від 27.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_13 від 27.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_14 , від 26.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_15 від 26.06.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.06.2020 року повідомленням про підозру.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно з ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
-при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність стійких соціальних зв`язків, місце реєстрації та проживання м. Києв, є ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

-особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 .
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою для ОСОБА_6 з огляду на обставини вчиненого та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, від дачі показів відмовився, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати домашній арешт з урахуванням стану здоров`я її підзахисного.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, адвоката, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 26 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0001924).

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_8 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 28.06.2020 року о 11 год. 30 хв., слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України

26 червня 2020 року о 14 годині 07 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27 червня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наступними доказами: витягом з ЄРДР №0001924 від 26.06.2020 року; рапортами; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; допитом потерпілого ОСОБА_9 , від 26.06.2020 року; заявою ОСОБА_9 від 26.06.2020 року; протоколом огляду місця події від 26.06.2020 року; заявою ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 26.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_11 від 26.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_12 , від 27.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_13 від 27.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_14 , від 26.06.2020 року; допитом свідка ОСОБА_15 від 26.06.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.06.2020 року повідомленням про підозру

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 5 до 8 років.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.
Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то, на думку слідчої судді, залишається існувати ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.
Те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що, як вважає слідчий суддя, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, та той факт, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 42040 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Щодо клопотання сторони захисту, про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням стану здоров`я останнього, слідчий суддя залишає вказане клопотання без задоволення, оскільки не надано жодних документів на підтвердження місця проживання підозрюваного, а документи щодо стану здоров`я ОСОБА_16 надані у копіях, жодним чином не завіреним, та станом на 2009 та 2018 роки.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001924 від 26 червня 2020 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24 серпня 2020 року (включно).
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 14 год. 07 хв. 26.06.2020 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено 30 червня 2020 року.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1