Справа №583/1091/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/623/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

07 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2020 року було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 24 березня 2020 року між прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000113 від 18 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 395 КК України.

ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначено йому покарання у виді 2 місяців арешту, що відповідно до п. п. а) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України становить 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2019 року у виді 3 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалено рахувати початок строку відбування покарання з дня затримання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обрано - тримання під вартою.

Не погодившись з ухваленим вироком ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить його скасувати.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості сторони погодились на узгоджене покарання обвинуваченому яке відповідає санкції ст. 395 КК України, а остаточне покарання, згідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.472 КПК України та прийняв рішення про її затвердження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з вимогами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскарженні вироки ухвалені судами першої інстанції, які не набрали законної сили, крім випадків, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не виконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди (п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України).

Враховуючи зазначені положення кримінального процесуального закону, та положення угоди про визнання винуватості (а. к. п. 9 - 12), призначене за вироком суду узгоджене сторонами остаточне покарання (а. к. п. 38 - 39), вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 про пом`якшення призначеної судом узгодженої йому міри покарання, вважаю, що з цих підстав вирок суду на підставі угоди оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України, а тому вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2020 року, слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2020 року, яким було затверджено угоду про визнання винуватості від 24 березня 2020 року, укладену між прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_2