ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/104/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003296 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє: 30.03.2012 року Суворовським районним судом м. Херсон, за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільнений у зв`язку з відбуття строку покарання 04.05.2012 року та 10.09.2012 Дніпровським районним судом м. Херсон, за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, звільнений 28.12.2016 року у зв`язку з рішенням Казанського районного суду Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення з не відбутим строком покарання 2 роки,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 21.02.2020 року включно.

Розмір застави не визначено.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та упередженою, що виразилось у не дослідженні судом обставин, що мають значення і відсутності належної оцінки досліджених обставин, що супроводжуються істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ. Слідчим не доведено обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Крім того, апелянт зазначає, що підозрюваний від участі в досудовому розслідуванні не ухиляється, не переховується та постійно проживає в м.Херсон разом із цивільною дружиною. Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження даної ухвали, оскільки 25.01.2020 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини, а оголошення повного тексту було 30.01.2020 року, що унеможливило апелянта мотивувати свою апеляційну скаргу та вчасно її подати. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого через необґрунтованість клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку захисника, який підтримав апеляційні вимоги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так як, 25.01.2020 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини, а оголошення повного тексту було 30.01.2020 року, що унеможливило апелянта мотивувати свою апеляційну скаргу та вчасно її подати, то можна вважати, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 28.12.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, 09.01.2020 року досудове розслідування зупинене у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_8 , 24.01.2020 року підозрюваного ОСОБА_8 було затримано.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 21.12.2019; протоколом огляду місця події від 21.12.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.12.2019; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.12.2019; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 22.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.12.2019; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 22.12.2019; протоколом огляду відеозапису від 04.01.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.12.2019; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 24.12.2019; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 22.12.2019; висновком судово-медичного експерта № 879 від 26.12.2019.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, офіційно ніде не працевлаштований, постійний заробіток та законні джерела доходу у останнього відсутні, постійного місця проживання не має, утриманців не має, є особою раніше неодноразово судимою за корисливі злочини, в останнє: 30.03.2012 року Суворовським районним судом м. Херсон, за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, звільнений у зв`язку з відбуття строку покарання 04.05.2012 року та 10.09.2012 Дніпровським районним судом м. Херсон, за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, звільнений 28.12.2016 року у зв`язку з рішенням Казанського районного суду Миколаївської області умовно-достроково з не відбутим строком покарання 2 роки, 09.01.2020 року оголошений в розшук у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню та встановленню обставин, які підлягають доказуванню, тому, суд прийшов до правильного висновку про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання підозрюваним своїх обов`язків та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами. Доводи адвоката про те, що підозрюваний від участі в досудовому розслідуванні не ухиляється, не переховується та постійно проживає в м.Херсон разом із цивільною дружиною, не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків.

Не обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2020 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2020 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4