Справа № 309/2720/19
Провадження № 1-кп/309/21/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000202 від 18.07.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кошелево Хустського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із незакінченою вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2019 року близько 20.50 години ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes Benz E320», р.н.з. НОМЕР_1 Словацької Республіки, разом з пасажиром ОСОБА_8 , рухаючись по автодорозі між населеними пунктами з с. Іза в напрямку с. Нанково Хустського району, діючи всупереч вимогам п.п.2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, рухаючись по лівому краю проїзної частини дороги у попутному напрямку, змінив напрямок свого руху, перетинаючи проїзну частину дороги зліва направо відносно руху автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи №100 від 31.07.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови та тулуба, які супроводжувалися субарахноїдальним крововиливом, переломом шийного відділу хребта з розривом спинного мозку, розривом правої долі печінки, ускладнилось внутрішньою крововтратою, шоком, що і явилось безпосередньою причиною його смерті.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударяння об виступаючі частини облицювання автомобіля з послідуючим падінням, ударянням та ковзанням тіла по твердих підлеглих покривах дороги під час ДТП, є прижиттєвими, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.1.2, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, знаходячись в причинному зв`язку з настанням його смерті і вкладаються в час події.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та беззаперечно, щиро покаявся, надав пояснення, якими повністю підтвердив фактичні обставини та події, викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що очевидцем події не була, по обставинам даного кримінального правопорушення їй нічого не відомо. Претензій до обвинуваченого матеріального і морального характеру не має, просить не позбавляти ОСОБА_4 волі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, підтвердив фактичні обставини та події, викладені в обвинувальному акті, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 і яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимим не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, покаявся у скоєному, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла претензій до обвинуваченого не має, просить суд не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд приймає до уваги також досудову доповідь, надану органом пробації, згідно якої ОСОБА_4 до раніше не судимий, характеристику з місця проживання, низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та низьку ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, тому орган з питань пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та не становить високу небезпеку для суспільства.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин справи, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших кримінальних правопорушень необхідним є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування скасовані під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя

Хустського районного суду ОСОБА_1