Дата документу 25.06.2020 Справа № 554/5331/20
Провадження №1-кс/554/8538/2020
У Х В А Л А
іменем України

25 червня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо нерозгляду клопотання у кримінальному провадженні №0001257 від 22 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 під час здійснення кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 , яка виявилася у відсутності процесуальних рішень з питань здійснення досудового розслідування, визнання заявника потерпілим та відібрання в нього пояснення по суті зазначених злочинів, отримання від заявника додаткових доказів (фото/відео докази, інформації про свідків злочину, яких необхідно буде допитати тощо), організації проведення судової експертизи з питань наявності та розміру нанесеної шкоди заявнику внаслідок пошкодження його майна.

На обґрунтування скарги заявник посилається на те, що слідчим Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001257 за фактом умисного знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду в великих розмірах та погрози знищення чужого майна шляхом підпалу, вибуху або іншим загально небезпечним способом, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .

Зазначає, що заява про злочин, крім внесення відомостей до ЄРДР, містила вимоги визнати заявника потерпілою, щодо збирання доказів тощо. Однак, вважає, що дана заява була проігнорована, і тільки на підставі ухвали суду було порушене кримінальне провадження (в телефонному режимі повідомлено, що його здійснює слідчий ОСОБА_5 ). Тому, посилаючись на положення ст.ст.55, 110, 220, 303 КПК України, оскільки слідчим не здійснено відповідних процесуальних дій, у зв`язку з чим, на думку заявника, допущено комплексну бездіяльність, звернулась з даною скаргою за судовим захистом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала. Пояснила, що 21 травня 2020 року за результатами розгляду судом її скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про злочин вона зателефонувала до Полтавського ВП. Їй повідомили про внесення відомостей до ЄРДР, і що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснює слідчий ОСОБА_6 . Однак безпосередньо зв`язатись зі слідчим їй не вдалось, та із клопотаннями про визнання потерпілою, проведення експертизи та будь-яких слідчих дій вона окремо не зверталась, але вважає, що слідчий допустив бездіяльність. З цих підстав просила подану скаргу задовольнити.

Слідчий Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, направивши на адресу суду заяву про розгляд без участі, у якій вказала, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001257 здійснюється слідчим ОСОБА_8 . Разом із тим, по теперішній час клопотання від ОСОБА_3 до Полтавського ВП не надходили (а.с.12).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та надані докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом установлено, що в провадженні слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 22 травня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 12 травня 2020 року (а.с.13-14, 15-16).

Заявник ОСОБА_3 , звертаючись до суду зі скаргою на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України, зазначає про бездіяльність слідчого щодо нездійснення тих дій, про які вона просила у заяві про злочин, посилаючись при цьому на положення ст.220 КПК України.

Отже, предметом розгляду даної скарги є дотримання слідчим вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Проте, як вбачається з наявних матеріалів скарги, і цей факт не заперечує сама ОСОБА_3 , вона із клопотаннями про проведення конкретних слідчих чи процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001257 не зверталась.

Перевірити дотримання слідчим вищевказаних вимог закону можливо винятково у випадку наявності поданого у відповідності до вимог ч.1 ст.220 КПК України клопотання, але такого клопотання до поданої скарги не долучено.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника, що заява в порядку ст.214 КПК України (з вимогами про внесення відомостей до ЄРДР) та клопотання в рамках кримінального провадження в порядку ст.220 КПК України мають різну правову природу, передбачають різні наслідки їх розгляду, а також порядок звернення з ними, а також, відповідно, мають різну процесуальну форму.

Натомість, посилання у скарзі на комплексну бездіяльність слідчого й невиконання ним вимог, викладених у заяві про вчинення злочину від 18 березня 2020 року, мають загальний характер, не ґрунтуються на нормах КПК України, а тому є безпідставними.

Разом із тим, вбачається, що за вказаною заявою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 22 травня 2020 року саме на підставі ухвали слідчого судді, і заявник фактично з цього часу будь-яких клопотань в порядку ст.220 КПК України на адресу слідчого не подавала, чого не було спростовано під час судового розгляду.

А відтак, у слідчого, бездіяльність якого оскаржується, не виникло обов`язку щодо розгляду клопотання заявника у порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

Ураховуючи наведене, встановлені у судовому засіданні обставини вказують на відсутність бездіяльності та предмету оскарження згідно заявлених у цій скарзі вимог за п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Разом із тим, заявник не позбавлений процесуальних гарантій на подання клопотання і його розгляд, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ст.ст.60, 220, 308 КПК України), а також практичної можливості отримати ефективні засоби юридичного захисту шляхом оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування в порядку, визначеному КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, а також докази у їх сукупності, зважаючи на відсутність предмету оскарження, передбаченого п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо нерозгляду клопотання у кримінальному провадженні №0001257 від 22 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1