Справа № 333/1758/19
Пр. № 1-кп/333/110/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, розлученого, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
20 липня 2019 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно впевнившись, що його дії ніхто не помітить, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, таємно викрав холодильник марки «ІNDЕSІТ» SВ 15020, вартістю 4 200 грн. 00 коп., що належить його матері - потерпілій ОСОБА_5 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що він заборгував грошей. Оскільки в квартиріза адресою: АДРЕСА_1 знаходилося два холодильника, 20 липня 2019 року він викрав один з них холодильникмарки «ІNDЕSІТ», який належав його матері, щоб розрахуватися з боргами. За допомогою чоловіка, якому він продав викрадений холодильник за 1000 гривень, вони витягли холодильник з квартири. В подальшому викрадений холодильник був повернутий матері.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини даного кримінального правопорушення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 20 липня 2019 року вона знаходилася в Києві на конференції та їй подзвонив її батько і повідомив, що з квартири зник один холодильник, який вона купила за власні кошти. Зазначила, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 знаходилося два холодильника. Повернувшись з Києва, вона звернулася до поліції з заявою про крадіжку холодильника. Потім вона поспілкувалася зі своїм сином ОСОБА_8 , який пояснив, що це саме він викрав холодильник та повідомив кому він продав викрадений холодильник. Вони знайшли чоловіка, у якого знаходився її холодильник та через день привезли зазначений холодильник назад до квартири. Також повідомила, що її син ОСОБА_7 до цієї події також вже викрадав з квартири пилосос.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченогоОСОБА_7 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 13 березня 2019 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, діючи з корисливих мотивів, вважаючи, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих, через незачинені запираючим пристроєм двері, проник до приміщення гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки, з метою викрадення та подальшого продажу, виніс та сховав за спорудою вищевказаного гаражу наступне майно:

-праску електричну «Atlanta АТН 425» вартістю 300 гривень;

-електродриль «Sparky BUR 130Е» вартістю 1500 гривень;

-металеву каністру ємкістю 20 літрів вартістю 150 гривень,

однак не довів свого злочинного умислу до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим на місці вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що вдень 13 березня 2019 року він проходив повз гаражу, який знаходиться у дворі будинку АДРЕСА_2 . Побачив, що гараж відкритий, замість замку на воротах гаражу висів шматок від замку. За кутом гаражу стояли коробка з дреллю, коробка з праскою та ржава каністра. Вирішив заглянути в гараж, нічого в ньому не шукав та не брав з гаражу. До нього ззаду підійшов молодий чоловік з довгим волоссям і запитав «що ви тут робите?». Через 6-7 хвилин до гаражу підійшов дільничний інспектор і приїхав наряд поліції та його затримали, одягли кайданки, повезли до поліції. Після запитання чоловіка та до приїзду поліції він знаходився поруч з потерпілим та не намагався втекти. В гаражі він нікого не бачив, пояснив що знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Під час події був одягнутий у сині штани, чорні туфлі, сорочку з довгим рукавом з квітковим арнаментом спереду та чорну ззаду. В судовому засіданні не впізнав потерпілого ОСОБА_9 , як особу, яка в гаражі звернулася до нього з запитанням та затримала його.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою вину, його вина по епізоду крадіжки з гаражу підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- поясненнями допитаного в ході судового слідства потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 13 березня 2019 року приблизно об 11 годині 30 хвилин йому зателефонувала сусідка та повідомила, що в їх гаражі, який знаходиться за будинком АДРЕСА_2 , хтось лазить. Він разом з дружиною ОСОБА_10 під`їхали до гаражу, де в гаражі він побачив ОСОБА_7 , який знаходився в середині гаражу біля входу та щось шукав, ще був інший чоловік в гаражі, який складав речі в пакет. Він встиг схопити за руку ОСОБА_7 та вивести з гаражу, другий чоловік втік. Викликав поліцію та чекав разом з ОСОБА_7 та своєю дружиною їх приїзду. За гаражем вже були складені його речі в пакет - дриль, праска та поруч знаходилася металева каністра. ОСОБА_11 належить його дядькові, але у нього знаходяться ключі від гаражу, де він зберігає речі родини. Гараж має один навісний замок, який був в той день спиляний. ОСОБА_7 під час події був одягнутий в темну куртку, сині штани та туфлі. Очевидцем цих подій була його дружина ОСОБА_10 , яка приїхала з ним до гаражу;

- поясненнями допитаної в ході судового слідства свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона разом з чоловіком ОСОБА_6 13 березня 2019 року поїхали на автомобілі до магазину. Близько о 12 годині, точний час не пам`ятає, чоловіку зателефонувала їх сусідка та водночас подруга і повідомила, що їх гараж, який знаходиться за будинком АДРЕСА_2 , відкритий та в ньому хтось лазить. Коли вони під`їхали до гаражу, побачила, що гараж відкритий та в середині знаходяться два незнайомі чоловіки, один з них ОСОБА_7 , який щось шукав в гаражі. ЇЇ чоловік перший вийшов з автомобіля та пішов до гаражу. Особисто бачила, як один з чоловіків вибіг з гаражу, а другого ОСОБА_7 , який також намагався вибігти з гаражу, її чоловік встиг затримати. ОСОБА_7 під час події був одягнутий у темні джинси та темну куртку. Пам`ятає, що їх речі з гаражу, а саме дриль, праска були запаковані в пакет та коробку , але де точно знаходились біля гаражу, чи за гаражем, точно не пам`ятає. Також в гаражі знаходилися належні їм металеві каністри, але в той день їх в гаражі вже не було. Вони викликали поліцію, яка приїхала до гаражу через 6-7 хвилин.

Крім показів потерпілого та свідка, судом досліджені письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

- витягом з ЕРДР від 13.03.2019 року 16:24:38 хв, за яким 13.03.2019 року надійшло повідомлення про те, що чоловік, який назвався ОСОБА_7 шляхом вільного доступу проник до приміщення гаражу, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти майно, але не довів свій злочин до кінця, через те, що був затриманий працівниками поліції (т.1, а.с.104);

- рапортом чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 13.03.2019 року, відповідного до якого 13.03.2019 року об 11:42 год. до Комунарського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.03.2019 року о 11:42 за адресою: Комунарський район, м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд.5, 10 хвилин тому невідомі проникли до гаражу, 33 роки, синя куртка, джинси та кеди. Заявник, тел: НОМЕР_1 (т.1, а.с.105);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.03.2019 року, за яким ОСОБА_6 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка таємно, шляхом вільного доступу проникла до гаражу, де викрала майно (т.1, а.с.106);
- заявою потерпілого ОСОБА_6 , який надав дозвіл працівникам поліції провести огляд приміщення гаражу, розташованого біля будинку дома АДРЕСА_2 (т.1, а.с.107);
- протоколом огляду місця події від 13.03.2019 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого, 13.03.2019 року з 13.00 год. до 14.05 год. оглянуто гараж , який розташований біля будинку АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено 1 навісний металевий замок зі слідами перепилу, 1 металева каністра, 1 пакет з вмістом електродрилі, 1 пакет з вмістом праски. Відшукані речі, крім навісного замку, повернуті потерпілому ОСОБА_6 . Протокол огляду підписаний ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . За ілюстрацією №8 до протоколу огляду місця події від 13.03.2019 року, обвинувачений ОСОБА_7 вказує на викрадені речі, які знаходяться за гаражем (т.1, а.с.107-а- 112);
- розпискою від 13.03.2019 року, за якою потерпілий ОСОБА_6 прийняв на відповідальне зберігання викрадені речі, а саме металеву каністру, електродриль та праску (т.1,а.с.113);
- постановою слідчого від 19.03.2019 року про визнання речовим доказом навісного замку, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП (т.1, а.с.114 -115);
- накладною № 00347, відповідно до якої загальна вартість викрадених речей складає 1950 гривень (т.1,а.с.116);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 13.03.2019 року, відповідно до якого 13.03.2019 року о 12.00 годині було затримано ОСОБА_7 (т.1, а.с.117-119);
- ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року, за якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби (т.1, а.с.120-124).
Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення відносно ОСОБА_7 обвинувального вироку.
Версія обвинуваченого, щодо невизнання своєї провини у вчиненні даного кримінального правопорушення, у скоєні якого він обвинувачується та доводи захисника обвинуваченого щодо складення обвинувачення лише на показах потерпілого, спростовується поясненнями потерпілого та свідка, які приїхали до гаражу саме за повідомленням сусідки та які особисто бачили ОСОБА_7 під час скоєння злочину в гаражі, потерпілий особисто затримав обвинуваченого на місці скоєння злочину, а саме в гаражі, та у зв`язку з чим потерпілим було викликано наряд поліції. Таким чином у суду не має підстав не довіряти поясненням потерпілого та свідка, які в судовому засіданні давали послідовні пояснення, були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, причин обумовлювати потерпілим та свідком обвинуваченого судом не встановлено. Правдивість і об`єктивність показань потерпілого та свідка, допитаних судом, не викликає сумнівів, оскільки ці докази підтверджено сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів, якими водночас було спростовано показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо заперечення його винуватості у замаху на крадіжку.

Посилання обвинуваченого, що під час затримання він був одягнутий у сорочку з квітами та чорного кольору ззаду, спростовуються показами потерпілого та свідка, а також фотокарткою за №8, долученою до протоколу огляду місця події від 13.03.2019 року, за якими останній був одягнутий у куртку, та на час огляду місця події з 13.00 год. до 14.05 год. був вже затриманий органом поліції.

Дану позицію обвинуваченого в судовому засіданні суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.

Захисник ОСОБА_12 вказує на істотне порушення кримінального процесуального закону з боку сторони обвинувачення, а саме що винуватість його підзахисного у вчиненні закінченого замаху на крадіжку майна ОСОБА_6 не доведено поза розумним сумнівом у встановленому законом порядку, зазначивши, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу щодо розміру заподіяної шкоди потерпілому. За твердженням захисника, сторона обвинувачення мала б надати суду висновок товарознавчої експертизи щодо розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, проте всупереч п. 6 ч. 2 ст. 241 КПК не виконала цього.

Що стосується посилань захисника ОСОБА_13 на те, що стороною обвинувачення не доведено розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки, на його думку, розмір матеріальних збитків мав бути визначений шляхом проведення експертизи, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах процесуального закону.

Положеннями ч. 2 ст. 242 КПК передбачено перелік випадків, коли слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, зокрема щодо визначення розміру матеріальних збитків, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням (п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII). Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2019 року (справа № 420/1667/18, провадження № 51 -10433кмо18), обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261 -VIІ); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми. Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування. Зазначена правова позиція також міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 травня 2020 року (справа № 333/2953/18 провадження № 51-200км20).

На підтвердження розміру матеріальних збитків прокурором у судовому засіданні надано накладну № 00347 ІТ Сервіс Чумаченко 25В, відповідно до якої вартість праски Атланта АТН 425 складає 300 грн., дрилі електричної складає 1500 грн., металевої каністри 20 л. складає 150 грн., загальна вартість викрадених речей складає 1950 гривень (т.1,а.с.116).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстав проводити експертизу на установлення вартості викрадених речей в цьому кримінальному провадженні не має, оскільки дані, що містяться в цій накладній у формулюванні обвинувачення є доведеними. Указаний доказ отримано у передбачений процесуальним законом спосіб, він відповідає вимогам статей 84, 85, 86 КПК, і підстави вважати його неналежним та недопустимим відсутні.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 обвинувального вироку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням у інше приміщення, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 ,згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховуєхарактер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, які закон відносить до злочинів середньої тяжкості та до тяжких злочинів, дані про обвинуваченого ОСОБА_7 ,який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та в психіатричній лікарні, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих, досудову доповідь органу з питань пробації про обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до якої «рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній. Ризик шкоди життю та здоров`ю оцінюється як низький. ОСОБА_7 був викликаний до уповноваженого органу з питань пробації для проведення бесіди з метою роз`яснення порядку підготовки та використання досудової доповіді. Згідно з Наказом МЮУ№ 200/5 від 27.01.2017 р. «Про затвердження Порядку складання досудової доповіді», неприбуття обвинуваченого фактично вважається відмовою від участі у підготовці досудової доповіді», суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, застосувавши положення ст.ст.75,76 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням,оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлялися. Керуючись ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
-зач.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
-ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання,якщо він протягом випробувального строку 2 (двох) років не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази
- праску електричну «Atlanta АТН 425», електродриль «Sparky BUR 130Е»,металеву каністру ємкістю 20 літрів, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити останньому за належністю;
- холодильник марки «ІNDЕSІТ» SВ 15020, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити останній за належністю;
-навісний замок, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1