Справа № 201/4251/18
Провадження № - 1кп/201/174/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000580 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
13.01.2010 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту;
17.02.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки;
30.10.2012 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 286, ст. 71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки;
17.09.2015 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, розведеного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
01.03.2016 Бабушкінським районним судом .м Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ст. 75 кК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік;
01.09.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до одного року двох місяців позбавлення волі. Звільнився 02.06.2017 за відбуттям покарання,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачені ОСОБА_3
ОСОБА_4
захисники ОСОБА_6
ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

03.03.2018 приблизно о 03:28 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №17 по вул. Паторжинського в м. Дніпро, вступив в попередню змову з ОСОБА_4 та невстановленою в ході досудового розслідування особою та визначили кабельну продукцію, що перебуває в кабельній каналізації об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена в ході досудового розслідування особа реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь, перерізали телефонний кабель ТПП 200x2x04 у кількості 86 метрів загальною вартістю 16 585 гривень 10 копійок, таким чином викрали фрагмент кабельної продукції, які є складовою частиною лінії кабельного зв`язку та належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест». Після чого прив`язали його до буксировочного кільця автомобіля «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 та почали витягувати його з підземної каналізації, спричинивши ПрАТ «Фарлеп-Інвест» матеріальної шкоди на вказану суму. Однак, в момент скоєння злочину помітили працівників поліції та почали тікати, тим самим не виконали усі дії які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, та не змогли його закінчити з незалежних від їх волі причин, так як були затримані працівниками патрульної поліції м. Дніпро.
Вказаними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, незакінчений замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 06.03.2018 близько 02:10 години, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де побачили колодязь, в якому знаходилась кабельна продукція та вступивши між собою у попередню змову, визначили її об`єктом свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих відкрили кришку люка за допомогою невстановленого предмету та ОСОБА_3 , згідно відведеної йому ролі, проник до вказаного колодязю, де перерізав кабель ТПП 100x2x04 довжиною 7 метрів, вартістю 673 гривень 40 копійок, таким чином викрали фрагмент кабельної продукції, які є складовою частиною лінії кабельного зв`язку та належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест», спричинивши збитків на вказану суму. У цей час ОСОБА_4 згідно відведеної йому ролі накрив колодязь, у якому перебував ОСОБА_8 кришкою люка, присипав снігом та почав пересуватись вул. Гоголя, тим самим слідкуючи за навколишньою обстановкою, з метою попередження співучасника про появлення випадкових свідків. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконали усі дії які вважали необхідними для доведення злочину до кінця та не змогли його закінчити з незалежних від їх волі причин, так як були затримані працівниками патрульної поліції м. Дніпро на місці вчинення злочину.
Вказаними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині не визнав та пояснив, що 03.03.2018 вночі він з ОСОБА_4 йшли по вул.. Паторжинського вверх до спільного знайомого ОСОБА_9 і по ходу руху поперед себе за 100 метрів побачили його автомобіль «Шкода», який буксував, при цьому обвинувачений не бачив, щоб до автомобіля було щось прикріплено. В цей момент ОСОБА_3 пішов у двори, щоб справити природні потреби, а ОСОБА_4 продовжив рух вверх по вулиці. Коли ОСОБА_3 вже повертався на вулицю, то був затриманий поліцейським і вони разом підійшли до автомобіля «Шкода», де вже був ОСОБА_4 . Їх знайомого ОСОБА_9 там не було. Вони пробули там біля 40 хвилин протягом яких з двору поряд вийшла дівчина, яка сіла в автомобіль і заїхала у двір. Стверджує, що огляд місця події фактично не проводився і поняті не залучались. На місці події були лише обвинувачені та поліцейські, які нічого не робили.

06.03.2018 вночі ОСОБА_3 проходив по вул.. Паторжинського і побачив відчинений люк. Обвинувачений посвітив у люк ліхтариком з мобільного телефону, так як запідозрив, що в каналізації міг бути його знайомий ОСОБА_9 , який «займається» кабелями, але не втримав телефон і той впав в каналізацію. З метою дістати телефон обвинувачений заліз у каналізацію, де побачив кучу кабелів. Щоб його не запідозрили в крадіжці цих кабелів, він накрив кришку люка і почав шукати свій телефон, однак через 2-3 хвилини кришку люку відчинили і поліцейські бризнули з балончика в люк, а потім сказали діставай з люку пакет. В каналізації дійсно був пакет з якимись речами, однак цей пакет обвинуваченому не належить і що в ньому було до того моменту він не знав. Проте, виконуючи вказівку поліцейських, дістав пакет і подав його поліцейським. Як виявилось, в пакеті були металеві тросики та печатки. В ході всіх цих подій поліцейські складали якісь документи, однак понятих не було. Пізніше в якості речових доказів з`явився кабель і пилка, яких раніше не було. Також додав, що в той день на місце події він прийшов один, без ОСОБА_4 і інструментів з собою не мав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині не визнав та пояснив, що 03.03.2018 він разом з ОСОБА_3 йшли вгору по вул.. Паторжинського в м. Дніпро до знайомого ОСОБА_9 . Поки йшли, ОСОБА_3 відійшов у двори справити природні потреби, а ОСОБА_4 продовжив рух вгору по вулиці. На вулиці біля дворів стояв автомобіль «Шкода», а обвинувачений пішов далі, однак був затриманий через деякий час працівниками поліції, які провели його назад до автомобіля «Шкода» де стверджували про причетність обвинувачених до крадіжок. В ході розмови з двору вийшла дівчина, яка сіла в «Шкоду» і загнала її в двір, а обвинувачених доставили до відділку поліції.

06.03.2018 близько 18:00 годин обвинувачений приїхав до знайомого ОСОБА_9 на вул. Паторжинську, але останнього не виявилось вдома, а тому обвинувачений приїхав ще раз вночі і коли проходив повз двір його затримали працівники поліції, які підвели його до закритого люка, відкрили люк і там виявився ОСОБА_3 , якого ОСОБА_4 в той день не бачив. Також обвинувачений додав, що він був у чистому одязі і не мав при собі будь-якого інструменту.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, їх винуватість знайшла своє підтвердження у наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, з показань свідка ОСОБА_10 , який працює о/у Соборного ВП вбачається, що 03.03.2018 близько 4-00, він разом з патрульними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснював патрулювання і, рухаючись на автомобілі Тойота Пріус на вул. Паторжинського, напроти приміщення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, помітив автомобіль «Шкода» до фаркопу якого був прив`язаний кабель, який автомобіль намагався висмикнути з колодязю. Свідок в складі патрульного екіпажу зупинив автомобіль і в цей час один з чоловіків, який був біля автомобіля побіг в двори, другий побіг вверх вулиці Паторжинського, а водій автомобіля забіг у двір, який зачиняється на ворота з кодовим замком і зачинив за собою хвіртку. Свідок разом з колегами затримали двох чоловіків, які знаходились біля автомобіля, ними виявились ОСОБА_3 (той що намагався зникнути в дворах) та ОСОБА_4 (той що побіг вверх вулиці) та викликали СОГ, яка проводила огляд місця події за участі двох понятих. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були в брудному одязі, до автомобіля було прив`язане кільце, також свідок бачив обірвані кабелі та відчинений люк всередині якого був відрізаний кабель.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він займає посаду ІПП Дніпровського ВП. 03.03.2018 близько 3-30 годин він в складі патрульного екіпажу разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_10 рухались по вул. Паторжинського вверх та вище перехрестя з вул. Гоголя побачили автомобіль біля якого знаходились двоє чоловіків. Автомобіль двічі смикнувся після чого ці двоє щось від`єднали від нього і розбіглись в різні боки: один у двори, а інший вверх вул. Паторжинського, а автомобіль проїхав трохи вище і зупинився. Водій автомобіля забіг в двір будинку, який замикався на кодовий замок. Свідок побіг за чоловіком, який намагався зникнути в дворах, затримав його та повернув до автомобіля, де вже стояв той чоловік, який побіг вверх вул. Паторжинського, ними виявились ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які відмовились надавати будь-які пояснення. Водія затримати не вдалось, так як не змогли потрапити у двір будинку. Свідок звернув увагу, що на фаркопі автомобіля був фрагмент проволоки, а люк, розташований неподалік був відкритий і з нього тирчав фрагмент кабелю до якого був приєднаний буксирований трос. Вони викликали СОГ, яка за участі двох понятих провели огляд місця події, однак свідок не був залучений до цієї процесуальної дії.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона займає посаду ІПП Дніпровського ВП. 03.03.2018 близько 3-30 годин він в складі патрульного екіпажу № 351 разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 рухались по вул. Паторжинського вверх та вище перехрестя з вул. Гоголя побачили автомобіль біля якого знаходились двоє чоловіків. Автомобіль двічі смикнувся після чого ці двоє щось від`єднали від нього і розбіглись в різні боки: один у двори, а інший вверх вул. Паторжинського, а автомобіль проїхав трохи вище і зупинився. Водій автомобіля втік. Напарники свідка затримали двох чоловіків, що були біля автомобіля і повернули їх до автомобіля, якими виявились ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які відмовились надавати будь-які пояснення. Затримані були в брудному мокрому одязі і у когось з них виявили ліхтарик і рукавички. Свідок не приймала участі в огляді місця події і в фактичному затриманні обвинувачених.

Згідно витягу з ЄРДР 06.03.2018 о 11:43 години було внесено відомості про замах на крадіжку кабелю з підземного сховища кабельних ліній зв`язку, який мав місце 03.03.2018 о 03:28 годин. (а.с. 3)

Згідно довідки ПАТ «Фарлеп-Інвест» зі вказаної кабельної каналізації намагались викрасти 86 метрів кабелю марки ТПП 200*2*04 загальною вартістю 13821,06 гривень. (а.с. 7)

З протоколу огляду від 03.03.2018 вбачається, що СОГ в період з 03:40 до 04:20 годин провела огляд ділянки місцевості площею 4*4 метри, що розташована біля будинку № 17 по вул. Паторжинського на якій виявлено відкриту кришку люку з якого тирчить кабель приблизно на 1,5 метри до кінця якого прив`язаний буксирований трос з петлею на кінці. В середині люку велика кількість кабелів, які проходять з права на ліво, а з лівої стіни тирчить обрізаний фрагмент кабелю. (а.с. 11). З місця події вилучено буксирувальний трос з куском металевого тросу на кінці.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1326-18 від 21.03.2018 вартість 86 метрів телефонного кабелю ТПП 200*2*0,4 становить 16 585,10 гривень (а.с. 150)..

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку, що вина ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні ним цього злочину доведена в повному обсязі і умисні дії обвинувачених вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Так показання свідків є повними, не суперечать один одному, а навпаки доповнюють себе і повністю підтверджують обставини зафіксовані в протоколі огляду місця події. Обвинувачені були затримані працівниками поліції безпосередньо на місці і події і будь-яких розумних сумнівів у їх причетності до вказаної крадіжки у суду не виникає.

Посилання сторони захисту на недопустимість як доказу протоколу огляду від 03.03.2018 суд вважає необґрунтованими, так як з самих протоколів вбачається, що при їх складені поняті були присутні, що засвідчується їх підписами і той факт, що їх не вдалось допитати під час судового розгляду не спростовує факту їх наявності під час огляду, тим паче що свідки підтвердили те, що поняті були під час цієї процесуальної дії, а свідок ОСОБА_14 не вказували на відсутність понятих під час огляду місця події.

Слід відмітити, що у вказаному протоколі відсутній підпис спеціаліста ОСОБА_15 , який приймав участь у цій слідчий дії, що є недотриманням вимог КПК України з боку слідчого, однак саме по собі це порушення не є настільки суттєвим, щоб визнавати вказаний протокол недопустимим доказом, так як в цілому він відповідає вимогам ст. 104 КПК України і містить інформацію, яка відповідає показанням свідків, допитаних в судовому засіданні.

Невизнання обвинуваченими своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, так як їх вина доведена поза розумним сумнівом, а версія їх подій спростована показаннями свідків, які безпосередньо затримували обвинувачених на місці вчинення злочину.

В той же час, стороною обвинувачення надано протокол огляду від 03.03.2018, проведений в період з 16:00 годин до 16:20 годин, яким зафіксовано огляд автомобіля «Шкода Фабія» слідчим ОСОБА_16 .

Вказаний протокол огляду суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом, так як після проведення огляду місця події 03.03.2018, який було завершено о 04:20, слідчий був зобов`язаний у найкоротший час внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄДРДР, чого ним зроблено не було, а відомості було внесено лише 06.03.2018.

Незважаючи на це, інший слідчий провів огляд автомобіля в цей же день о 16:00 годин, що свідчить про те, що такий огляд проводився за межами будь-якого кримінального провадження і очевидно не в порядку передбаченому ст. 214, 223, 237 КПК України, а тому цей протокол огляду підлягає визнанню недопустимим, як такий, що отриманий з порушенням вимог КПК України.

Слід звернути увагу, що недопустимість цього доказу не впливає на висновки суду, щодо винуватості обвинувачених, викладені вище.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що вночі близько 01:00 - 01:30 точної дати він не пам`ятає він був вдома. У нього з вікна добре проглядається перехрестя вул. Гоголя та вул. Паторжинського та він бачив, як на цьому перехресті зустрілись два чоловіка, які пішли за кут будинку а через деякий час повернулись. Вони підійшли до люка кабельної каналізації, відкрили кришку люку, один з чоловіків заліз у люк, а інший закрив кришку, присипав її снігом і відійшов. Свідок зателефонував до поліції, які приїхали через 5-10 хв., поліцейські зайшли у двір будинку, затримали одного чоловіка та підійшли до люку. Вони відчинили люк, деякий час дивились в нього, а потім звідти виліз чоловік, який туди залазив. Через деякий час приїхав ще один патрульний автомобіль та автомобіль комунальної служби, а наступного дня свідка запросили до поліції для проведення впізнання осіб по фотокарткам, який свідок впізнав, так як коли бачив їх на вулиці, то вони знаходились в добре освітленому місці.

З протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_17 , проведеного 12.04.2018 в період з 16:00 до 16:30 вбачається той же механізм вчинення злочину як його описано свідком в судовому засіданні в його показаннях.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона працює ІПП Дніпровського ВП. В березні місяці 2018 року вона була на чергуванні, коли біля 2 годин ночі надійшов виклик на планшет про крадіжку кабелів. Вони з напарником ОСОБА_19 приїхали на місце події і в дворі будинку затримали ОСОБА_4 , який був з рюкзаком. В ході поверхневі огляду в рюкзакі виявлено інструменти і рукавички. Після цього вони зателефонували заявникові і той телефоном провів їх до люка, який був під снігом. Вони розчистили сніг і відкрили люк, де виявили громадянина ОСОБА_3 . Вони викликали СОГ, які власне і діставали ОСОБА_3 з люку.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він працює ІПП Дніпровського ВП. 06.03.2018 він був на чергуванні разом з ОСОБА_18 , коли біля 2 годин ночі отримали інформацію про крадіжку кабелю двома чоловіками, один з яких заліз в люк. Прибувши о 2-10 годин на місце події на перехрестя вул. Гоголя і вул. Паторжинського вони нікого не побачили. Вони зайшли у двори і зустріли людину в капюшоні з опущеною головою, який побачивши поліцейських намагався зникнути, але свідок його наздогнав. В ході поверхневого огляду в рюкзакі останнього було виявлено робочий одяг, мультиніж, складний ніж і різні ганчірки, що викликало підозру. В цей момент ОСОБА_18 зателефонувала заявникові і той повідомив, що підозрюваний має бути в синій куртці, а інший знаходиться в люкі і провів їх до люка телефоном. ОСОБА_4 дійсно був в синій куртці, а коли вони відкрили люк, то побачили там ОСОБА_3 однак вони не витягували його а викликали СОГ, яка і складала протокол огляду місця події і витягували ОСОБА_3 з люка. У ОСОБА_3 з собою був пакет з інструментами, пилкою, рукавичками. Після цього обидва обвинувачені були доставлені до Соборного ВП..

Згідно витягу з ЄРДР 06.03.2018 о 12:26 години було внесено відомості про замах на крадіжку кабелю з підземного сховища кабельних ліній зв`язку, який мав місце 06.03.2018 о 02:10 годин. (а.с. 37)

Згідно довідки ПАТ «Фарлеп-Інвест» зі вказаної кабельної каналізації намагались викрасти 7 метрів кабелю марки ТПП 200*2*04 загальною вартістю 561,19 гривень. (а.с. 43)

З протоколу огляду від 05.03.2018 вбачається, що СОГ в період з 02:20 до 03:00 годин провела огляд шахти люка, розташованого на перехресті вул. Паторжинського і Гоголя, кришка якого відкрита та в середині якого виявлено громадянина ОСОБА_3 з ножовкою по металу в руках, який пиляв кабель. Вилізши з люку, ОСОБА_3 добровільно видав білий поліетиленовий пакет в якому знаходиться трос металевий з крюками на кінцях, трос товщиною 7 мм у виді удавки, чотири пари будівельних рукавичок та фрагмент кабелю чорного кольору довжиною 7 метрів товщиною 12 мм. Також в ході огляду виявлено та вилучено викрутку, маленьку фомку.

З протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками вбачається, що в ході цих процесуальних дій, проведених 06.03.2018 в період з 14:35 по 14:40 та з 14:45 до 14:55 свідок ОСОБА_17 вказав на фотографію ОСОБА_3 як на особу, яка залазила в люк згідно показів свідка та на фотографію ОСОБА_4 , як особу, яка закривала люк і присипала його снігом. (а.с. 56, 59)

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1326-18 від 21.03.2018 вартість 7 метрів телефонного кабелю ТПП 200*2*0,4 становить 673,40 гривень (а.с. 150)

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази не викликають сумнівів у їхній надійності й точності і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку, що вина ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні ним цього злочину доведена в повному обсязі і умисні дії обвинувачених вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Так показання свідків є повними, не суперечать один одному, а навпаки доповнюють себе і повністю підтверджують обставини зафіксовані в протоколі огляду місця події. Обвинувачені були затримані працівниками поліції безпосередньо на місці і події і будь-яких розумних сумнівів у їх причетності до вказаної крадіжки у суду не виникає.

Посилання сторони захисту на недопустимість як доказу протоколу огляду від 06.03.2018 суд вважає необґрунтованими, так як з самих протоколів вбачається, що при їх складені поняті були присутні, що засвідчується їх підписами і той факт, що їх не вдалось допитати під час судового розгляду не спростовує факту їх наявності під час огляду тим паче, що свідки не вказували на відсутність понятих під час огляду місця події.

Слід відмітити, що у вказаному протоколі відсутній підпис спеціаліста ОСОБА_15 , який приймав участь у цій слідчий дії, що є недотриманням вимог КПК України з боку слідчого, однак саме по собі це порушення не є настільки суттєвим, щоб визнавати вказаний протокол недопустимим доказом, так як в цілому він відповідає вимогам ст. 104 КПК України і містить інформацію, яка відповідає показанням свідків, допитаних в судовому засіданні.

Також захист вірно звернув увагу а те, що в протоколі вказана дата вчинення цієї дії як 05.03.2018, однак в судовому засіданні ці суперечності усунуті, так як і свідки і обвинувачені не заперечували, що ці події мали місце 06.03.2018, що свідчить про технічну помилку слідчого при складанні протоколу і не тягне за собою визнання його недопустимим доказом.

Що стосується посилання сторони захисту на недопустимість висновку експерта, так як останньому не було надано об`єкти дослідження, то суд вважає ці посилання необґрунтованими, так як з самого висновку вбачається, що експерт ці об`єкти не досліджував і керувався п. 1.5 науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень , затверджених наказом Мінюсту від 8.10.1998 року. При цьому експерт очевидно не потребував об`єктів дослідження, так як в іншому разі надав би висновок про неможливість надання експертного висновку.

Невизнання обвинуваченими своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, так як їх вина доведена поза розумним сумнівом, а версія їх подій спростована показаннями свідка ОСОБА_17 і є очевидно видуманою, так як в разі падіння телефона в люк є нелогічним закриття кришки люку за собою задля пошуку телефону, ліхтарик якого, згідно показань ОСОБА_3 був ввімкнений і дозволяв знайти телефон швидко, не прибігаючи до закриття кришки. А сніг, накиданий на кришку люку, який свідки розчищали додатково спростовує версію подій ОСОБА_3 .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченим та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, те що він судимий за аналогічний злочин, вчинив непоодинокий злочин протягом іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак з урахуванням вимог ст. 68 КК України не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, ступеню здійснення злочинного наміру та причини з яких злочин не було закінчено, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2015 до чотирьох років позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2015.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, ступінь здійснення злочинного наміру обвинуваченим та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, те що він судимий за аналогічний злочин, вчинив непоодинокий злочин протягом короткого проміжку часу, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак з урахуванням вимог ст. 68 КК України не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, ступеню здійснення злочинного наміру та причини з яких злочин не було закінчено, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, як не вбачає підстав і для застосування ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання є очевидно неможливим.

Вирішуючи заявлений позов про стягнення з обвинувачених на користь ПрАТ «Фарлеп-Інвест» матеріальної шкоди в розмірі 17258,53 гривень, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено факт спричинення вказаної шкоди цивільному позивачеві, та причинний зв`язок між діями обвинувачених та наслідками у виді спричиненої шкоди, а тому позов має бути задоволений на підставі ст. 1166 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, шести місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2015, визначивши остаточно до відбування чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 06.03.2018 по 30.01.2019.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_4 під вартою з 06.03.2018 по 25.06.2018.

Цивільний позов ПрАТ «Фарлеп-Інвест» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Фарлеп-Інвест» матеріальну шкоду в розмірі 17258,53 гривень.

Речові докази металевий трос, трос у виді удавки, пилка по металу, рукавички 4 шт., фрагмент кабелю7 м., викрутку, маленьку фомку, що зберігається в камері схову речових доказів знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 286 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 286 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченим і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1