Справа № 645/8225/19
Провадження № 1-кп/645/892/19

УХ В А Л А
про призначення судового розгляду
27 грудня 2019 р. колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3 ,
За участі секретаря судових засідань ОСОБА_4
Прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5
Обвинуваченої ОСОБА_7
в с т а н о в и л а:
Відповідно до здійсненого повторно авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отримано головуючим суддею.
Ухвалою суду від 27.12.2019 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
30.09.2019 слідчим суддею Фрунзенського районного суду міста Харкова стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника. Крім того прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої, яке було заздалегідь отримано обвинуваченою та стороною захисту, та просив суд продовжити обраний на досудовому розслідуванні обвинуваченій ОСОБА_7 строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в зв`язку з існуванням ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_6 в судовому засіданні також не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Будь яких клопотань по розгляду справи не заявляла. Проти клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою заперечувала вказавши, що прокурором не надано доказів щодо обґрунтованості ризиків. Також просила врахувати, що ОСОБА_7 самостійно з*явилася до органів досудового розслідування, зізналася добровільно у скоєному, раніше не судима, та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, як право не може бути підставою для продовження строків тримання під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Будь яких клопотань по розгляду справи не заявляла. Стосовно клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підтримала думку захисника та також просила змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Потерпіла ОСОБА_8 до судового засідання не з*явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву про проведення підготовчого та судового засідання за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, цивільний позов не заявляла.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 кримінально-процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту.
Стосовно клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою та клопотань обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в ході досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.09.2019 року, який ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.11.2019 року було продовжено до 27.12.2019 р.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Продовжуючи строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегією суддів вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування вище зазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти особи, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
Також колегія суддів враховує тяжкість обвинувачення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання її винною у інкримінованих злочинах, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за який передбачено покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв*язків, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даної особи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної (обвинуваченої), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 27 грудня 2019 року, судова колегія вважає за необхідне продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 лютого 2020 року та відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченої та захисника обвинуваченої, стосовно зміни запобіжно заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
В задоволенні клопотань обвинуваченої ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 24 лютого 2020 року.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК Українина 3 січня 2020 року о 12 год. 00 хв.
В судове засідання викликати прокурора, обвинувачену, захисника обвинуваченої, потерпілу та свідків згідно обвинувального акту.
Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3