Справа № 635/605/20
Провадження по справі №1-кс/635/472/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 29 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 29 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строків досудового слідства, а саме до 28 квітня 2020 року включно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 28 січня 2020 року що 28.01.2020 в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. (більш точний час під час досудового слідства встановити не представилось можливим), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,знаходився в кафе в смт.Пісочин Харківського району Харківської області разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в цей час на мобільний телефон ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила, що в АДРЕСА_1 в домоволодінні знаходиться її подруга ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якої виник конфлікт з господарем даного будинку, який відносно останньої застосовує спонукальні дії сексуального характеру. Після чого, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 пішли на АДРЕСА_1 , стояла ОСОБА_8 . Побачивши останню, ОСОБА_3 переліз через паркан вказаного домоволодіння з метою допомоги останній. Після чого, з метою помсти за некоректні, на його думку, дії по відношення до ОСОБА_8 , він, ОСОБА_3 , зайшов в середину будинку, в якому знаходився тимчасово мешкаючий там потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вдарив останнього в обличчя з мотивів помсти за образу його знайомої ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_3 побачив, що у середині домоволодіння є цінні речі та діючи з корисливих мотивів, маючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, почав збирати зі столу, який знаходився у кімнаті будинку, речі потерпілого, а саме: планшет ТМ «Nomi Corsa» в червоному чохлі ТМ «Nomi» з клавіатурою, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3803 від 18.02.2020 775 гривень 00 копійок, планшет ТМ «Nomi Corsa 2», в синьому чохлі ТМ «Nomi», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3803 від 18.02.2020 -850 гривень 00 копійок, мобільний телефон ТМ «Qukitel U7MAX», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3803 від 18.02.2020 - 725 гривень 00 копійок, які поклав у рюкзак чорного кольору, який також належав потерпілому та в середині якого знаходився розкладний ніж кераміт, Power bank TM «Nomi», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3803 від 18.02.2020 - 387 гривень 30 копійок та, не зважаючи на прохання потерпілого ОСОБА_9 не брати його вище перелічені речі, ОСОБА_3 з метою попередження опору від потерпілого на вчинення злочинних дій наніс ОСОБА_9 один удар в область обличчя, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на ліжко, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-966/20 від 20.03.2020, садно на обличчі, синець на лівій вушній раковині, шкірну рану на лівій кисті та садна на правій та лівій кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. (п.п.2.3.2.«Б», 2.3.5.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.
Разом з цим, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел на відкрите викрадення чужого майна, пройшов на подвір`я вищевказаного домоволодіння та відкрито забрав велосипед ТМ «Profi», який був там залишений потерпілим ОСОБА_9 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 3803 від 18.02.2020 - 4687 гривень 30 копійок.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7424 гривень 60 копійок.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Серпневе, Валківського району, Харківської області, громадянин України, українець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

29.01.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України грабіж,тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.01.2020 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.03.2020.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, допитом потерпілого, речовими доказами, допитами свідків, слідчими експериментами за участі свідків, слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_3 , слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_9 , висновком експерта судово-товарознавчої експертизи, висновком експерта судово-медичної експертизи № 09-966/2020.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Серпневе, Валківського району, Харківської області, громадянин України, українець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.07.2010 за ч.1 ст.115 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, та звільнений від відбуття покарання 29.04.2016 року згідно ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 року на підставі ч.5 ст.72 КК України. Таким чином, ОСОБА_3 має не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість за вчинення особливо тяжкого злочину.

ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років тобто у вчиненні тяжкого злочину, постійного місця мешкання на території Харківської області не має, родини та утриманців не має, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, і таким чином без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

В даному випадку продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_3 достеменно знає місця мешкання потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Більшість свідків є його родичами чи знайомими, та перебуваючи на волі ОСОБА_3 може вчинити на них вплив, таким чином мається ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків в цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини та характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, він може вчинити нові злочини, тому в даному випадку продовжується існування ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

23.03.2020 керівником Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_10 було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців, а саме до 29.04.2020.

Слідчий зазначає, що у зв`язку з продовженням існування відповідних ризиків, виникла необхідність в продовженні стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», оскільки без застосування запобіжного заходу та перебування останнього на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та покинути територію України, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

В даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини та характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, раніше неодноразово судимий, він може вчинити нові злочини, тому в даному випадку має місце існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримала клопотання про продовження застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого злочину та привела обґрунтування продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків та вчинення інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації у м. Золочів.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, судом встановлено наступне.

В провадженні СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 29 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

29 січня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28 березня 2020 року.

23 березня 2020 року керівником Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_10 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 29 квітня 2020 року.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,протоколами проведення слідчого експерименту, речовими доказами, протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками, висновком експерта за результатами товарознавчого дослідження, висновком судової дактилоскопічної експертизи, висновком судової медичної експертизи.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування/ суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який класифікується як тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, судимості за які погашена, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13 липня 2010 року ОСОБА_11 засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29 квітня 2016 року за відбуття строку покарання, на теперішній час ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, що об`єктивно свідчить про наявність ризику продовження ОСОБА_3 своєї злочинної діяльності чи вчинення ним інших злочинів та про можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування або суду.
ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання в Харківській області, за місцем реєстрації в м. Золочев після звільнення з місць позбавлення волі не проживав, неодружений, що об`єктивно свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Крім того,слідчий суддя враховує характер та конкретні обставини вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, а саме, що злочинні дії, які інкримінують ОСОБА_3 , були направленні на заволодіння чужим майном із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При цьому, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій підозрюваного, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про особу підозрюваного, є об`єктивні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, щодо існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5ч. 1 ст. 177 КК України.
Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваному ОСОБА_3 відомо місце мешкання потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку підозрюваного, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні. Отже, продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 29 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 37 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 квітня 2020 року.
Встановити строк дії ухвали до 28 квітня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1