Справа № 362/2177/13-к
Провадження № 1-в/362/178/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника Васильківського МРВ філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області МЮУ - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та закінченням іспитового строку, пов`язане з виконанням вироку, згідно ст. 539 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2020 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання, про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та закінченням іспитового строку, пов`язане з виконанням вироку, згідно ст. 539 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. по справі №362/2177/13-к ОСОБА_6 було засуджено до п`яти років позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Вирок набрав законної сили 14.04.2014 р.

З 18.04.2014 р., ОСОБА_6 перебував на обліку у Васильківському РП Фастівського КВІ. Знято з обліку ОСОБА_8 було 01.06.2016 р., згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 р. по справі №362/388/16-к. Станом на 04.05.2020 р. іспитовий строк ОСОБА_6 закінчився та закінчився термін виконання вироку.
Проте, Васильківський міськрайонний відділ філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на звернення ОСОБА_6 , листом від 11.06.2019 р. №32/7/3422-19 останнього повідомлено, що він не рахується на обліку та знятий з обліку 01.06.2016 р., на підставі вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 р. по справі №326/388/16-к та ОСОБА_6 направлено для відбування покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області по справі №362/388/16-к від 31.05.2017 р., вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 р. було скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , і ОСОБА_6 не визнано винним у кримінальному правопорушенні.
При цьому, на момент 31.05.2017 р. скасування вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі №362/388/16-к судом апеляційної інстанції, трирічний іспитовий строк, встановлений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р., закінчився. І будь-який нагляд органом, що здійснює контроль за поведінкою засуджених, після закінчення даного трирічного строку, чинним КПК не передбачений.
Станом на 05.05.2020 р., жодного рішення, набувшого законної сили, про визнання винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не існує.
Таким чином, іспитовий строк, встановлений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. по справі №362/2177/13-к, закінчився 13.03.2017 р.
Строк давності виконання вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. по справі №362/2177/13-к, встановлений п.3 ч. 1 ст. 80 КК України, закінчився 14.04.2019 р., тобто через п`ять років з моменту набуття вироком законної сили. Строк автоматичного погашення судимості, передбачений ч. 1 ст. 89 та ч. 2 ст. 90 КК України також закінчився.
З урахуванням вищевикладеного, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просив постановити ухвалу суду, якою звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. у справі №362/2177/13-к.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, та пояснив, що він приходив на реєстрацію до відділу пробації, поки йому не обрали запобіжний захід тримання під вартою за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 р. Крім того, пояснив, що 2,5-3 роки тому, його звільнили з-під варти, він пішов до відділу пробації і отримав довідку, що його знято з обліку, на підставі вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 р. Влітку 2017 р., точної дати та часу він не пам`ятає, його звільнили з-під варти. Він пішов до відділу пробації приблизно через 6 місяців, оскільки йому казали, що він не може виходити з дому. На даний час відносно нього розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України. Він не ухилявся приходити до відділу пробації на реєстрацію.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , стосовно звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. у справі №362/2177/13-к.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , стосовно звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. у справі №362/2177/13-к, оскільки ОСОБА_6 знятий з обліку органом пробації ще в 2016 р. та на даний час на обліку не перебуває. Підстав для звільнення ОСОБА_6 відповідно до ст. 80 КК України не встановлено, оскільки перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Представник Васильківського МРВ філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , стосовно звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. у справі №362/2177/13-к, оскільки ОСОБА_6 знятий з обліку органом пробації ще в 2016 р., за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2016 р. та на даний час на обліку не перебуває. ОСОБА_6 був ознайомлений з вироком суду. Оскільки він 4 рази не з"явився до органу КВІ для реєстрації, про що складено рапорт, йому було винесено попередження. ОСОБА_8 знову не з"являвся на реєстрацію. Потім проводились оперативно-розшукові заходи. Були пояснення вітчима, що ОСОБА_6 не проживає за адресою, що зазначав, тим самим не повідомив органу про зміну місця проживання. Потім з"явився, повідомив, що працював в іншому місті. В 2015 р. до органу КВІ надійшло повідомлення про підозру ОСОБА_6 02.01.2016 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області було винесено ухвалу про тримання під вартою ОСОБА_6 . Здійснювали запит до СІЗО та отримали відомості, що ОСОБА_6 засуджено. Відомомстей про скасування вироку суду до органу не надходило.

Заслухавши учасників даної справи, дослідивши письмові матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_6 № 65/14, суд вважає, що в клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р. ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 3 (три) роки, зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в строки, визначені цим органом. Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту постановлення вироку 13.03.2014 р.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 65/14, ОСОБА_11 поставлений на облік 18.04.2014 р. Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області.

Органом КВІ 07.05.2014 р. засудженого ОСОБА_10 ознайомлено з умовами відбування іспитового строку та відібрано пояснення про те, що він розуміє особливості та умови відбування іспитового строку. 07.05.2014 р. винесено постанову про встановлення явки днів реєстрації та визначено днем реєстрації перший понеділок кожного місяця про вказане свідчить підпис засудженого на вказаному документі.

04.08.2014 р. допущено першу неявку на реєстрацію. 05.08.2014 р. ОСОБА_11 прийшов до інспекції та вказав в своїх поясненнях, що його не відпустили з роботи та жодного підтверджуючого документу з цього приводу не надав. Вказана причина не визнана поважною та інспектором було винесене офіційне попередження.

В подальшому ОСОБА_11 не з`являвся на реєстрацію вже 02.02.2015 р., 02.03.2015 р., 05.04.2015 р. Інспектором КВІ надіслано подання до Васильківського MB ГУ МВС України в Київській області на виконання якого працівники міліції надали інформацію що за місцем проживання ОСОБА_10 двері ніхто не відчинив. Інспекцією КВІ проведено першочергові розшукові заходи за результатами яких місцеперебування ОСОБА_10 не встановлено.

28.04.2015 р. з пояснень ОСОБА_12 стало відомо, що ОСОБА_11 знаходиться більше року в м. Запоріжжі та за адресою не проживає.

05.05.2015 р. засуджений ОСОБА_11 з`явився до КВІ та пояснив, що він був в м. Запоріжжі де працював волонтером в організації.

15.07.2015 р. з Васильківського MB ГУ МВС України в Київській області до КВІ надійшло повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та в той же день розпочату службову перевірку.

08.09.2015 р. до КВІ надійшла постанова про заведення ОРС категорії «Розшук» оскільки ОСОБА_11 переховувався від органів досудового розслідування та суду.

02.01.2016 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 01.06.2016 р. ОСОБА_10 знято з обліку КВІ.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.05.2017 р. вирок Васильківського міськрайонного суду від 24.02.2016 р. скасовано, а кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд. На даний час судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до наказу міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 р. Про затвердження порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі відповідно п. 1 розділу 5 підстави та порядок зняття з обліку осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, звільнених від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років, звільнених від відбування покарання вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до трьох років контроль за поведінкою звільнених з випробуванням та засуджених жінок припиняється і вони знімаються з обліку у разі:

- закінчення іспитового строку звільнених з випробуванням - за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду;

- звільнення засудженої жінки від покарання або у разі заміни його більш м`яким покаранням - за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду;

- скасування судового рішення - за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду;

- скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання - за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним, працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду;

- направлення засудженої жінки для відбування покарання, призначеного судовим рішенням,- за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду;

- видання указу Президента України про помилування звільненого з випробуванням або засудженої жінки - за наявності наказу про виконання акту помилування;

- застосування амністії - за наявності копії відповідного судового рішення, що набрало законної сили, підписаного відповідним працівником суду та суддею і скріпленого відбитком гербової печатки суду;

- вчинення нового кримінального правопорушення - за наявності судового рішення, яке набрало законної сили, якщо судове рішення винесене відповідно до статті 71 КК України з урахуванням судового рішення, за яким звільнений з випробуванням або засуджена жінка перебувають на обліку;

- визнання безвісно відсутнім за наявності документа про визнання звільненого з випробуванням або засудженої жінки безвісно відсутніми;

- смерті, за наявності документа про оголошення звільненого з випробуванням або засудженої жінки померлими, свідоцтва про смерть;

- пересилання особової справи за наявності підтвердження про одержання особової справи й постановлення звільненого з випробуванням або засудженої жінки на облік в уповноваженому органі з питань пробації за новим місцем проживання (роботи).

Зняття звільнених з випробуванням та засуджених жінок з обліку здійснюється у день надходження відповідних документів до уповноваженого органу з питань пробації.

Лише за вищеперерахованих підстав орган пробації вповноважений здійснити зняття засудженої особи з обліку та тієї особи яка на обліку перебуває, а інших підстав та обставин законодавцем не передбачено.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості;
3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;
4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;
5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р., яким було засуджено ОСОБА_6 , було звернуто до виконання.

Крім того, ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про обов`язки за вказаним вироком, однак їх не виконав, до органу КВІ на відмітку не з`являвся, вчинив під час іспитового строку новий злочин.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання, а саме підставами звільнення від відбування покарання є:

-відбуття строку покарання, призначеного вироком суду;

-закон України про амністію;

-акт про помилування;

-скасування вироку суду і закриття кримінального провадження;

-закінчення строків давності виконання обвинувального вироку;

-умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

-хвороба;

-інші підстави, передбачені законом.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Однак, засуджений ОСОБА_6 не виконав приписи ст.ст. 75, 76 КК України, а тому застосування ст. 80 КК України до нього неможливе.

Також, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку (ст. 80 КК) зумовлено недоцільністю приведення до виконання обвинувального вироку суду стосовно засудженого, який протягом визначеного законом строку не ухилявся від покарання і не вчинив нового злочину. Ухиленням від відбування покарання є зазвичай умисні діяння засудженого, спрямовані на уникнення приведення обвинувального вироку суду до виконання.

Згідно ст. 389 КК України ухилення від сплати штрафу або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю особою, засудженою до цих видів покарань, -карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк. Ухилення від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання, - карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Суб`єкт злочину за данною статтею - спеціальний - особа, засуджена до відповідного виду покарання обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Згідно ст. 390 КК України Неповернення до місця відбування покарання особи, засудженої до обмеження волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду - карається обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк. Неповернення до місця відбування покарання особи, засудженої до позбавлення волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду - карається позбавленням волі на строк до трьох років.

Суб`єкт злочину за данною статтею -спеціальний: за ч. 1 ст. 390 КК - особа, що засуджена і відбуває покарання у виді обмеження волі; за частинами 2 та 3 ст. 390 КК - особа, засуджена до обмеження (ч. 2) або позбавлення (ч. 3) волі на певний строк, що отримала дозвіл на короткочасний виїзд за межі кримінально-виконавчої установи.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 в розумінні ст.ст. 389 та 390 КК України не є суб"єктом злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.05.2017 р. вирок Васильківського міськрайонного суду від 24.02.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, - скасовано, а кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд. На даний час судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні триває, де злочин вчинено ОСОБА_6 під час іспитового строку, визначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та закінченням іспитового строку, пов`язане з виконанням вироку, згідно ст. 539 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1