Справа № 202/804/20
Провадження № 1-кс/202/1209/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
07 лютого 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Верхньодніпровську, українець, громадянин України, має вищу освіту, одружений, який працює Верхньодніпровським міським головою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, (відноситься до четвертої категорії посадової особи місцевого самоврядування),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 17 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, до Департаменту стратегічних розслідувань НПУ України в Дніпропетровській області звернулася із заявою ОСОБА_7 , 1992 р.н., про вимагання неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США Верхньодніпровським міським головою ОСОБА_5 за позитивне вирішення питання щодо укладання договорів про утримання благоустрою сміттєзвалища.

ОСОБА_5 , працюючи на посаді Верхньодніпровського міського голови відповідно до примітки ст. 368 КК України та абзацу шостого ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці ОСОБА_5 , займаючи посаду Верхньодніпровського міського голови, будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів вступив у попередню змову з ОСОБА_8 , та, розподіливши між собою ролі, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 23 січня 2020 року, більш точний час встановити було неможливо, Верхньодніпровський міський голова ОСОБА_5 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що приватний підприємець ОСОБА_7 зацікавлена в оренді Верхньодніпровського районного сміттєзвалища, розташованого на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, зателефонував останній та запросив її до Верхньодніпровської міської ради.

23 січня 2020 року, у проміжок часу з 14 год. 36 хв. до 15 год. 18 хв., за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні Верхньодніпровської міської ради відбулась зустріч для обговорення умов укладення договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який з метою укриття своїх злочинних дій представив громадянина ОСОБА_8 як свою довірену особу.

Під час зустрічі ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_7 процедуру передачі в оренду Верхньодніпровського районного сміттєзвалища шляхом укладання договору благоустрою земельних ділянок на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади та зазначив, що вказане питання входить до його компетенції і за позитивне його вирішення необхідно передати грошову винагороду у розмірі 10 000 доларів США, при цьому зазначив, що грошові кошти потрібно буде передати його довіреній особі ОСОБА_8

24 січня 2020 року, приблизно о 15 год. 52 хв., у приміщенні АЗС «ВОГ», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях, 83, відбулась зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на якій останній, діючи за попередньою змовою з Верхньодніпровським міським головою ОСОБА_5 , з метою отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_7 умови укладення договору благоустрою Верхньодніпровського сміттєзвалища, розташованого на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади та умови передачі йому раніше обумовленої ОСОБА_5 суми грошових коштів.

29 січня, у проміжок часу з 14 год.10 хв. до 14 год. 57 хв., адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Дніпровська, 88 у приміщенні Верхньодніпровської міської ради, відбулась зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на якій також був присутній ОСОБА_8 , де останні, діючи за попередньою змовою, відповідно до розподілених ролей, з метою одержання раніше обумовленої неправомірної вигоди розповідають ОСОБА_7 про умови укладення договору благоустрою Верхньодніпровського сміттєзвалища розташованого на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади та повідомляють, що вищевказаний договір буде укладено 05 лютого 2020 року, після чого призначають зустріч на вказану дату.

05 лютого 2020 року, приблизно о 12 год. 50 хв., під час телефонної розмови ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , відповідно до розподілених ролей, домовляється з ОСОБА_7 про зустріч на АЗС «ВОГ», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях, 83, з метою отримання неправомірної винагороди та укриття протиправних дій ОСОБА_5

05 лютого 2020 року, приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою одержання раніше обумовленої неправомірної вигоди, прибув на АЗС «ВОГ», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях, 83, де у приміщенні АЗС зустрівся із ОСОБА_7 , якій передав договір благоустрою Верхньодніпровського сміттєзвалища, розташованого на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади, після чого, з метою укриття своїх злочинних дій запропонував ОСОБА_7 сісти до її автомобіля для отримання раніше обумовленої неправомірної винагороди.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_8 05 лютого 2020 року, приблизно о 13 год. 50 хв. знаходячись в автомобілі марки Пежо 508, д.н. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від приватного підприємця ОСОБА_7 раніше обумовлену ОСОБА_5 суму неправомірної вигоди у розмірі 10 000 доларів США, що за курсом НБУ становить 248 523 гривень, за передачу в оренду Верхньодніпровського сміттєзвалища розташованого на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади.

Таким чином, Верхньодніпровський міський голова ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , одержав від приватного підприємця ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США, що за курсом НБУ становить 248 523 гривень та є значним розміром, для себе чи третьої особи, за передачу в оренду Верхньодніпровського районного сміттєзвалища, розташованого на території Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились в одержанні службовою особовою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе чи третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, пов`язаної з використанням наданої їй влади, кваліфікуються за ч. 3 ст. 368 КК України.

05 лютого 2020 року о 14 год. 16 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 лютого 2020 року в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

07 лютого 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, а також розуміє тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочині, тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 своїми вказівками та порадами може допомогти іншим співучасникам ухилитись від кримінальної відповідальності, та/або може використовувати моральний та фізичний тиск відносно зазначених осіб, незаконно впливаючи на них, висловлюючи погрози, з метою схилення останніх до дачі неправдивих показань, з метою отримання в подальшому більш м`якого покарання для себе. Так, ОСОБА_5 має можливість впливати на свідка ОСОБА_7 та інших свідків у кримінальному провадженні, а саме: схилити до дачі завідомо неправдивих свідчень; знищити речі чи документи, до яких він має доступ та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Крім того, досудовим розслідуванням до цього часу ще не встановлено осіб із числа співробітників Верхньодніпровської міської ради, які займалися підготовкою документів (договорів). Таким чином, надання ОСОБА_5 можливості побачення та спілкування із цими особами може негативно вплинути на можливість встановлення об`єктивних обставин скоєння злочину чи унеможливити їх встановлення. Підозрюваний ОСОБА_5 працюючи на посаді Верхньодніпровського міського голови може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Прокурор у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначаючи про необґрунтованість підозри та недоведеність прокурором існування ризиків, зазначених у клопотанні, просив у його задоволенні відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння, що виразилось у пособництві в одержанні службовою особовою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе чи третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, пов`язаної з використанням наданої їй влади.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, з приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також в судовому засіданні підтверджено наявність ризику з приводу того, що ОСОБА_5 зможе впливати на свідків у кримінальному провадженні. Окрім цього є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані про його особу, зокрема наявність стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, його стан здоров`я (є інвалідом ІІ групи), однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на теперішній час складає 420 400 грн.
Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.
Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181 - 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 14 год. 16 хв. 04 квітня 2020 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на теперішній час складає 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) грн.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановленої застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на теперішній час складає 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) грн., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, а також виконувати обов`язки на строк до двох місяців:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Визначити строк дії ухвали до 14 год. 16 хв. 04 квітня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1