ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5296/20
провадження № 1-кп/753/1115/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. м. Київ Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0007154 від 30.09.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької обл., українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2019 близько 23 години 40 хвилин, ОСОБА_5 знаходився за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 14 біля першого під`їзду, куди під`їхала на таксі до свого місця проживання його цивільна дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_5 підбіг до передніх пасажирських дверей автомобіля таксі та хотів змусити ОСОБА_4 вийти з нього, щоб поговорити і в цей час між ними виник словесний конфлікт, так як остання не бажала виходити і з ним спілкуватися.

У подальшому, в ході вищезазначеного словесного конфлікту, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

В ході словесного конфлікту ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій і бажаючи їх настання, стоячи біля передніх пасажирських дверей автомобіля таксі, він засунув в авто свої дві руки та став однією рукою сильно тримати за волосся ОСОБА_4 , а другою тримати її праву руку, в якій вона тримала свій телефон і намагався його вирвати, при цьому він бив рукою об скло, що закривалось, завдаючи останній тілесні ушкодження, і врешті-решт він заволодів її телефоном, який в подальшому повернув. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на тилі правої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу та тилі 5-го пальця правої кисті в проекції 1-го між фалангового суглобу.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив потерпілій умисне легке тілесне ушкодження, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 29.09.2020 р. приблизно о 23 год. 40 хв. знаходячись біля першого під`їзду, за адресою: АДРЕСА_3 , куди під`їхала на таксі до свого місця проживання його цивільна дружина ОСОБА_4 , він підбіг до передніх пасажирських дверей автомобіля таксі та хотів змусити ОСОБА_4 вийти з нього, щоб поговорити і в цей час між ними виник словесний конфлікт, так як остання не бажала виходити і з ним спілкуватися, в ході якого стоячи біля передніх пасажирських дверей автомобіля таксі, він засунув в авто свої дві руки та став однією рукою сильно тримати за волосся потерпілу, а другою тримати її праву руку, в якій вона тримала свій телефон і намагався його вирвати, при цьому він бив рукою об скло, спричинивши зазначені в обвинувальному акті тілесні ушкодження, характер та ступінь тяжкості яких обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також розяснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченого на підставі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілої, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді штрафу.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 378 /триста сімдесят вісім/ гривень 00 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1