ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1778/20 Справа № 208/1954/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 ,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року подання начальника Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) задоволено, звільнено ОСОБА_7 від відбування частини покарання, яка залишилася і призначена вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2014 року, умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 10 днів.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 засуджено вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2014 року за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. За період відбування покарання має 5 заохочень, стягнення відсутні. Відповідно до характеристики адміністрації установи від 19.03.2020 року, засуджена відбуваючи покарання у Державній установі Кам`янська виправна колонія (№ 34) до праці ставиться відповідально, в роботі проявляє старанність та ініціативу, з наданим об`ємом роботи справляється своєчасно і якісно. Вимог режиму відбування покарання не порушує, свідомо ставиться до режимних вимог. Провину у скоєному злочині визнає, розкаюється.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вважав подання законним та обґрунтованим, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що засуджена відбула 3/4 частини призначеного їй покарання, має заохочення, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) про застосування положень ст. 81 КК України відносно засудженої ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що задовольняючи подання установи, суд першої інстанції не врахував дані, які характеризують особу засудженої. Так, засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 8 років позбавлення волі за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вчиненим засудженою злочином спричинено тяжкі наслідки у вигляді настання смерті іншої людини.
Прокурор вказує, що відносно засудженої ОСОБА_7 , враховуючи значний термін невідбутого покарання, який на день розгляду подання складав 1 рік 10 місяців 10 днів мети, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України пов`язаної з її виправленням, а також запобіганням вчиненню нових злочинів не досягнуто.
Прокурор зазначає, що засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, оскільки комісією щодо застосування заохочувальних норм закону Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) розглядалось питання щодо можливості застосування до ОСОБА_7 заохочувальних норм закону, проте згідно рішень вищевказаної комісії від 15.03.2018 року та 27.06.2019 року засудженій відмовлено, як такій, що не довела своє виправлення, проте судом вищевказаний факт враховано не було.
Крім того прокурор вказує, що судом першої інстанції не було витребувано індивідуальну програму соціально-виховної роботи (щоденнику індивідуальної роботи із засудженою) та не досліджено висновки про ступінь виправлення засудженої.
Також прокурор зазначає, що за вироком суду засуджена ОСОБА_7 має матеріальну шкоду на суму 20480 грн., з яких не сплачено жодної гривні, що свідчить про те, що засуджена не має критичного ставлення до скоєного нею злочину та характеризує останню негативно.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думки засудженої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання установи, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2014 року за ч. 1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі (а.с. 17). Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року зараховано засудженій ОСОБА_7 в строк відбування покарання, час попереднього ув`язнення в установі попереднього ув`язнення з 22.08.2014 року по 17.02.2015 року (а.с.18).
Виходячи з даних характеристики на засуджену ОСОБА_7 , остання з 25.08.2014 року перебувала в Кіровоградському слідчому ізоляторі, де характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала. З 28.05.2015 року перебувала в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, де характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала. З 12.06.2015 року засуджена відбувала покарання в Павлоградській виправній колонії Дніпропетровської області № 142, де по прибутті до установи була працевлаштована на швацькій дільниці установи, до праці відносилась добре, двічі заохочувалась, стягнень не мала. З 15.02.2016 року відбуває покарання у Державній установі Кам`янська виправна колонія (№34). За час відбування покарання характеризується позитивно, має три заохочення, стягнень не має. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання дотримується свідомо. По прибутті до установи була працевлаштована у майстернях установи, також на добровільних засадах виконувала обов`язки старшої днювальної дільниці карантину, діагностики та розподілу. Згодом за виробничою необхідністю було переведено в інше відділення СПС та працевлаштовано швачкою на швейному виробництві установи, до покладених обов`язків ставилась добре, наданий об`єм роботи виконувала в повному обсязі. На сьогоднішній день засуджена працевлаштована в майстернях установи підсобним робітником та днювальною на виробництві. З покладеними обов`язками справляється в повному обсязі, надані доручення виконує вчасно та якісно. Також засуджена на добровільних засадах виконує обов`язки старшої днювальної відділення СПС № 1, з покладеними обов`язками справляється в повному обсязі, може знайти підхід до засуджених та завжди надати необхідну допомогу. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення приймає шляхом надання допомоги під час підготовки відділення до участі у конкурсах та святкових концертах. Виконує обов`язки голови ради колективу відділення, до покладених обов`язків ставиться відповідально. Залучена до програм диференційованого виховного спливу за напрямком: Підготовка до звільнення, Подолання алкогольної залежності, тематичні заходи відвідує із зацікавленістю. Провину в скоєному злочині визнає повністю, розкаюється, що свідчить про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 08.05.2020 року засудженій ОСОБА_7 було оголошено ще одну подяку за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці, а також за те, що остання була взірцем для інших засуджених.
Аналізуючи наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 засуджено за особливо тяжкий злочин, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що просить у своїй апеляційній скарзі прокурор.
Посилання прокурора на те, що за вироком суду засуджена ОСОБА_7 має матеріальну шкоду на суму 20480 грн., з яких не сплачено жодної гривні, що свідчить про те, що засуджена не має критичного ставлення до скоєного нею злочину та характеризує останню негативно, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів провадження будь-яких виконавчих листів на адресу установи не надходило. Крім того, як вбачається з відповіді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2020 року, оскільки заява про видачу виконавчого листа стягувача ОСОБА_10 про стягнення із засудженої ОСОБА_7 20480 грн. не надходила до суду, виконавчий лист до державної виконавчої служби за місцем відбування покарання засудженої не направлявся.
Судом першої інстанції належним чином досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про не доведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи колегія суддів розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: