1Справа № 335/214/20 1-кп/335/447/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2020 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0002779 від 05.11.2019 року, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальном у провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянину України, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженому за ч.1 ст.309 КК України 06.02.2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя до покарання у вигляді штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, 05.11.2019, у невстановленому місці та у невстановлений час, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин, незаконно придбав у не встановленої в ході проведення слідства особи 1 полімерний згорток, в якому знаходився згорток обклеєний ізолюючою стрічкою з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0,5578 грам, в якій згідно висновку експерта № 7 - 2664 від «03» грудня 2019 року, виявлено психотропну речовину, обсяг якої обмежений - «Амфетамін», масою 0,5578 грам (в перерахунку на основу), який він сховав до лівого гарману своїх штанів, тим самим незаконно придбав психотропні речовини.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, незаконно зберігав при собі вказану психотропну речовину в лівому кармані своїх штанів, яку перевіз до будинку АДРЕСА_2 .

За вказаною адресою 05.11.2019, о 17.40 годин, ОСОБА_4 був зупинений співробітниками поліції. В ході проведення огляду місця події від «05» листопада 2019 року, в період часу з 17 години 40 хвилин до 18 години 10 хвилин, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено в лівому кармані штанів полімерний згорток, в якому знаходився згорток обклеєний ізолюючою стрічкою з порошкоподібною речовиною білого кольору а саме: психотропна речовина, обіг якої обмежено - «Амфетамін», загальною масою в перерахунку на основу 0,5578 грам.«Амфетамін» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від «06» травня 2000 року, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно.
Під час досудового розслідування 27.12.2019 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 та ОСОБА_4 за участю захисника, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди, вину ОСОБА_4 визнає.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає. Відповідно до ст. 12, ч.2 ст.309 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованими ОСОБА_4 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , він має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи у розмірі 628,04 грн. документально підтверджені, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 грудня 2019 року по кримінальному провадженні №0002779 від 05.11.2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 Кримінального кодексу України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи у розмірі 628,04 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: спец пакет 2609823, в який упаковано речовий доказ та первинну упаковку з психотропною речовиною амфетамін, які передано до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1