Справа № 192/2241/19
Провадження № 1-кп/192/71/20
В И Р О К
Іменем України

"04" червня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000651, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жданове, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштований, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я до строкової військової служби в Збройних Силах України, обізнаним про свій обов`язок з`явитися 15 жовтня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки завчасно 10 жовтня 2019 року був під особистий підпис повідомлений про це працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи правових підстав на відстрочку від призову, реалізуючи свій злочинний умисел не з`явився 15 жовтня 2019 року о 08 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення в команді № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних Силах України, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що 10 жовтня 2019 року він отримав повістку про виклик до військкомісаріату, для проходження строкової військової служби на 15 жовтня 2019 року о 08 год. 30 хв. Але оскільки він не мав бажання служити, він не прибув до пункту збору. За станом здоров`я він придатний до військової служби, причиною ухилення послужило його небажання проходити строкову військову службу.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, неодружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, але щиро не кається, висновків щодо своєї протиправної поведінки для себе не зробив, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.
Керуючись принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин справи, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк передбачений санкцією ст. 335 КК України. Суд не вбачає підстав для призначення більш тривалого строку покарання.

Крім того, враховуючи позицію обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, тяжкість злочину, суд вважає, що підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням немає.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1