Справа № 372/1096/18
Провадження № 1-кп-19/20
В И Р О К
іменем України

27 лютого 2020 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачено ї ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова матеріали кримінального провадження N 0000434 від 08.03.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянки України, яка неофіційно працює ФГ «Ніна» в якості оператора машинного доїння, із середньою освітою, незаміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 04 березня 2017 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи на першому поверсі приміщення будинку побуту за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння майном шляхом зловживання довірою, взяла мобільний телефон марки «Samsung SM J700H», який перед цим особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, попросила у ОСОБА_6 для здійснення дзвінка, набрала номер мобільного телефону, розпочала розмову по ньому. Далі, діючи за попередньою змовою із особою, матеріали до якої виділені в окреме провадження, тобто групою осіб, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 за ними не спостерігав, вийшли із телефоном з приміщення будинку побуту через запасний вихід. В подальшому ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, розпорядилися мобільним телефоном ОСОБА_6 на власний розсуд, здавши його в ломбард. Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи розмір мобільного телефону разом із картою пам`яті та чохлом до нього становив 3540 грн.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайством) за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, судом, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 надані суду без будь-якого примусу, в присутності захисника ОСОБА_5 , у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння нею встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність її позиції.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, визнання провини, скоєння злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання, розділ ХV КК України «Особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх», межі санкції статті ч. 2 ст. 190 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину, дані щодо особи обвинуваченої, яка скоїла злочин в неповнолітньому віці, раніше не судима, неофіційно працює, має дохід у розмірі 10 000 грн. на місяць, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Окрім цього, суд бере до уваги досудову доповідь органу пробації про неповнолітнього обвинуваченого, відповідно до висновку якої, на підставі інформації, що характеризує особистість ОСОБА_4 , її спосіб життя, історії правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі, що передбачає його нижню межу в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, із врахуванням особливостей, передбачених ст. 99 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 просив застосувати до ОСОБА_4 амністію, оскільки вона на день вчинення кримінального правопорушення та на час набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" не досягла повноліття.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 р. поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 12 названого Закону).

Відповідно до п."а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення злочину 04.03.2017 року, тобто до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року 06.09.2017 року, була неповнолітньою та також вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 8 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню підлягають вирішенню в порядку ст. ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання за вказаною статтею у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (восьми ста п`ятдесяти) грн.

На підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Речові докази у справі мобільний телефон марки «Samsung SM J700H» чорного кольору з захисним склом «SAMJ7» та чохлом книгою шкіряним чорного кольору, карти пам`яті TRANSCEND micro CD 64 GB, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому, DVD R диск із файлами «слід ОСОБА_7 », «слід ОСОБА_8 », «слід Нікішин», «слід Манжос», на яких зафіксовані слідчі експерименти зберігати при матеріалах справи.

Судові витрати, що складаються з 439 грн. 80 коп., пов`язаних із проведенням судової товарознавчої експертизи, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженій, її захисникові та прокуророві.

Суддя