Справа № 535/266/20
Провадження № 1-кп/535/58/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 08.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, неповнолітніх дітей не має, освіта професійно-технічна, директора ПП «Професійний стандарт», раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2020 року прокурор Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 08.10.2019 року до ЄРДР за №0000350 відносно ОСОБА_4 .

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , в порушення ст.ст. 61, 125 Земельного кодексу України та ст.37 Закону України «Про охорону земель», діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні та не маючи законних підстав, для набуття права на землю комунальної власності, без належним чином виданих та зареєстрованих в установленому законом порядку правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки чи права власності на земельну ділянку, загальною площею 5,0000 га, з яких 0,44 га знаходяться в охоронній зоні та поширюється дія обмеження, а саме: належність до прибережної захисної смуги вздовж малої річки (водотоку), розташовану на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області за межами с. Діброва Котелевського району, на межі з Полтавським районом Полтавської області, за допомогою сільськогосподарської техніки проводив обробіток ґрунту механічним способом, для подальшого вирощування врожаю сільськогосподарських культур.

Згідно зі ст.1 Водного кодексу України, прибережна захисна смуга частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Відповідно до ч.1 ст.60 Земельного кодексу України та ст.88 Водного кодексу України, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга є обмеженнями прав на землю, що відрізняються між собою за порядком встановлення, розміром та режимом господарської діяльності, і які потребують нормативного закріплення як обмеження прав власності та прав користування землею.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для малих річок 25 метрів.

Відповідно ст.61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, зокрема забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №576-ДК/858/АП/09/01/-19 від 28.08.2019, проведеної управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 53,0000 га (сіножаті), що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області.

Встановлено, що обробіток частини вищевказаної земельної ділянки площею 5,0000 га здійснювався ОСОБА_4 , з яких 0,44 га знаходяться в захисній смузі вдзовж річки, яка знаходиться на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області за межами с. Діброва Котелевського району, на межі з Полтавським районом Полтавської області, та на час перевірки на ній виявлено обробіток ґрунту механічним способом у прибережній захисній смузі вздовж річки, що є порушенням вимог пункту «а» ч.2 ст.61, ст.125 Земельного кодексу України та ст.37 Закону України «Про охорону земель».

Враховуючи вищевказане встановлено, що ОСОБА_4 незаконно, самовільно використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної форми власності площею 5,0000 га (сіножаті), шляхом проведення обробітку ґрунту механічним способом у прибережній захисній смузі вздовж річки, що є порушенням вимог частини другої пункту «а» ч.2 ст.61, ст.125 Земельного кодексу України та ст.37 Закону України «Про охорону земель».

Відповідно до розрахунку, загальний розмір шкоди, заподіяної територіальній громаді Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_4 земельної ділянки становить 8101 грн. 83 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

13.04.2020 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання, яке підтримав у ході підготовчого судового засідання, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.45 КК України від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував завдані ним збитки.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підтримав та пояснив, що вину у вчиненому злочині, передбаченому ч.2 ст.197-1 КК України, визнає повністю за обставин, які викладені в обвинувальному акті, щиро розкаюється, висловив жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, збитки, заподіяні злочином ним було повністю відшкодовано.

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані ним збитки, злочин, передбачений ч.2 ст.197-1 КК України, згідно з приміткою до ст.45 КК України до корупційних злочинів не відноситься.

Розглядаючи питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Як зазначено в п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, передбаченим ст. 45 КК України, є обов`язковим.

На підставі ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.197-1 КК України є злочином невеликої тяжкості, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, до корупційних злочинів не відноситься.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані збитки, сплативши 10.04.2020 року добровільно 8101 грн. 83 коп., злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України, згідно з

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст.45 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, суд вважає, що в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, справа підлягає закриттю.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст.45 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене 08.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя