ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1883/20 Справа № 201/7004/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туніс, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
перекладача: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що, як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження сторона захисту наголошувала на тому, що ОСОБА_7 розуміє російську мову та бажає щоб переклад здійснювався саме російською мовою.

Підозрюваний власноруч російською мовою в протоколі допиту виклав свою позицію.

Крім того, звертає увагу на те, що договір укладений між захисником ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складено українською мовою, що свідчить про намагання ввести суд в оману та затягнути розгляд обвинувального акту.

Також, прокурор вказує на те, що під час підготовчого судового засідання у присутності захисника, обвинуваченого та перекладача, якого залучила сторона захисту, з`ясовано, що ОСОБА_7 мешкає на території України з 2012 року та навчається в Дніпропетровській медичній академії та навчання проходять на російській мові.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 309 КК України повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у зв`язку з його не відповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що обвинувачений ОСОБА_7 являється громадянином Тунісу і не володіє ані українською, ані російською мовами в мірі достатній для розуміння висунутого обвинувачення. Обвинуваченому не було вручено обвинувальний акт в перекладі на арабську мову, а лише було вручено обвинувальний акт на українській та російській мові. Невручення обвинуваченим обвинувального акту на арабській мові призвело до порушення права на захист обвинуваченого, яке не може бути усунуто під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, оскільки саме на стадії досудового слідства, через розуміння суті обвинувачення, сторона захисту має можливість реалізувати свої права зі збирання та подання доказів.

Крім того, суд зазначив, що в обвинувальному акті відсутнє громадянство обвинуваченого ОСОБА_12 .

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як встановив суд першої інстанції, під час досудового розслідування не було належним чином встановлено відомості про обвинуваченого, внаслідок чого в обвинувальному відсутні дані про його громадянство.

Згідно з п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає.

Крім того, за висновком суду, під час вручення обвинуваченому копії обвинувального акта було порушено гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд та право на захист, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складені слідчим державною мовою, якою не володіє ОСОБА_7 , а російською мовою, на яку було зроблено переклад обвинувального акта, він володіє недостатньо для розуміння суті обвинувачення. При цьому суд врахував пояснення обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні, який повідомив про дані обставини.

Також, документів, які б давали підстави вважати, що обвинувачений на достатньому рівні володіє російською мовою, матеріали кримінального провадження не містять.

Згідно з п.п."а", "е" ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Згідно з п.п.1, 18 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Згідно з п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1 КПК України).

У відповідності з положеннями ст.29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Переклад процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 є уродженцем м. Туніс.
Згідно наявної у матеріалах провадження розписки, ОСОБА_7 отримав копію обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п.7).

При цьому не зрозуміло, на якій мові їх було виготовлено.
Всупереч доводам прокурора до повноважень суду не відноситься перевірка знань ОСОБА_7 , і посилання в апеляційній скарзі на процесуальні документи, складені під час досудового розслідування, а також, договір укладений між захисником ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , складений українською мовою, є безпідставними, оскільки вже саме по собі залучення перекладача, для участі у справі, достовірно свідчить про те, що обвинуваченим заявлялося клопотання про переклад процесуальних документів, вручення копій яких є обов`язковим відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Водночас, переклад в усній формі доступно та зрозуміло на російську мову, якою ОСОБА_7 володіє на побутовому рівні, та вручення копій процесуальних документів у перекладі на мову, якою вільно володіє обвинувачений, який має бути засвідчений підписом перекладача, в чому і полягає така загальна засада кримінального провадження, як мова, якою здійснюється кримінальне провадження, не є тотожними поняттями.
За змістом закону сторона обвинувачення зобов`язана була вручити ОСОБА_7 належним чином засвідчені копії вказаних раніше процесуальних документів у перекладі на рідну мову або іншу мову, якою володіє обвинувачений, з метою забезпечення його права на захист.

В іншому ж випадку долучена до обвинувального акта розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не має ніякого процесуального значення, оскільки свій обов`язок з вручення копій процесуальних документів, що передбачено ст.293 КПК України, прокурором, фактично, виконано не було.

Враховуючи те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, складений українською мовою, і до нього не долучено переклад на рідну мову або іншу мову, якою володіє обвинувачений, на переконання колегії суддів, вказані обставини свідчать про недотриманням слідчим та прокурором загальних засад кримінального провадження і порушують право обвинуваченого на захист та справедливий суд.

Отже, з у рахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому, підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за 0001278 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України, прокурору, для усунення недоліків, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4