Номер провадження: 11-сс/813/1910/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

слідчого: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілого: ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.15 ч.5 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0003160, внесеному до ЄРДР 02.09.2019 року,

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2019 року щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0003160, внесеному до ЄРДР 02.09.2019 року за ч.5 ст.15 ч.5 ст.185 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Окрім того, залишаючи підозрюваному раніше визначений розмір застави у розмірі 13000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення а також встановлені ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому вважав, що такий розмір застави зміні не підлягає.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що її подали.
Захисники підозрюваного в апеляційних скаргах вважають ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:

-слідчий та прокурор в своєму клопотанні не довели наявності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 , оскільки усі доводи органу досудового розслідування базуються виключно на показах підозрюваного ОСОБА_12 , який під тиском змінював свої свідчення;

-в матеріалах відсутні прямі докази, які б вказували на причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення;

-прокурором необґрунтовані ризики, на яких він посилається в своєму клопотанні;

-слідчим суддею не враховані дані про особу підозрюваного, а саме наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема постійного місця роботи, місця проживання та наявності у нього родини;

-слідчий суддя формально розглянув клопотання слідчого та не врахував можливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу;

Крім того, захисник вказує, що слідчим суддею безпідставно визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_8 19.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 05.11.2019 року продовжено керівником Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_13 до 09.12.2019 року.

Обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами провадження і була встановлена під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та під час перегляду даної ухвали апеляційним судом, та на даний час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України є обґрунтованою, і полягає в тому, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 на початку літа 2019 року, переслідуючи мету особистого збагачення, розробили злочинний план направлений на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_1 , та шляхом імітування квартирної крадіжки вирішили заволодіти цінним майном яке там перебувало. При цьому, ОСОБА_8 виступаючи в ролі пособника, будучи заздалегідь обізнаним про наявність значної суми грошових коштів в даній квартирі та маючи доступ до неї, підготував дублікати ключів від зазначеної квартири, а також магнітного ключа від домофону вищезазначеного будинку, з метою усунення перешкод пов`язаних з проникненням до приміщення, та сприянню вчиненню злочину іншими співучасниками.

Крім того, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 залучили до їх спільного злочинного плану ще декількох осіб з метою його ефективної реалізації, а саме ОСОБА_12 та ще одну невстановлену особу.

Далі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще однією невстановленою особою, спланували дії та розділили при цьому свої злочинні ролі, а саме кожна особа усвідомлювала характер дій які вона повинна була виконати з метою досягнення єдиної спільної мети, заздалегідь маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, визначили предметом свого спільного злочинного посягання цінне майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_2 , де зберігалось майно належне громадянину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 та ще однією невстановленою особою, розуміючи, що реалізувати їх спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, в ніякий інший спосіб ніж як шляхом проникнення до вищезазначеного житла, неможливо, а тому мали при собі заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме дублікати ключів від зазначеної квартири, а також магнітного ключа від домофону вищезазначеного будинку, які надав ОСОБА_8 , з метою усунення перешкод пов`язаних з проникненням до даного приміщення та сприянню вчиненню злочину іншими співучасниками.

Реалізуючи свій злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 , впевнившись що їх дії носять таємний характер, заздалегідь будучи підготовленими та маючи при собі ключі від зазначеної квартири, які надав ОСОБА_8 та за допомогою яких, останні проникли до квартири АДРЕСА_1 . При цьому останні створювали інсценування дій, пов`язаних зі взломом вхідних дверей квартири, а також в подальшому метало пластикового вікна та ролетів, залишили альпіністське спорядження, яке нібито слугувало для проникнення до квартири через вікно з горища будівлі.

Далі перебуваючи уже безпосередньо в квартирі, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 , відшукавши грошові кошти, які знаходились в квартирі та належать гр. ОСОБА_15 , заволоділи ними, а саме в сумі: 689 775 доларів США, (що в еквіваленті на день вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 17 403 023 гривень); 1 952 400 Євро (що в еквіваленті на день вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 54 530 532 гривень); та 5 400 000 гривень. Загальна сума викрадених грошових коштів складає 77 333 555 гривень.

Заволодівши вищезазначеними грошовими коштами, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 , близько 03 год. 50 хв. покинули місце вчинення ними злочину на вищезазначеному автомобілі марки «OpelAstra», серебристого кольору, з д/н НОМЕР_1 , яким керувала невстановлена особа.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_8 разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще однією невстановленою особою, спричинили потерпілому ОСОБА_15 , матеріальний збиток в особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2019 року, протоколом огляду місця події від 02.09.2019 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 від 07.09.2019 року, протоколом огляду предмета від 09.09.2019 року, протоколами обшуку від 09.09.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 10.09.2019 року, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 16.09.2019 року, протоколом обшуку від 18.09.2019 року, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 26.09.2019 року, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 27.09.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 07.10.2019 року, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.10.2019 року, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.10.2019 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Окрім того, слідчий суддя мотивував необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не лише обґрунтованістю підозри, а й наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами захисників про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для продовження запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с.132-136), в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілого, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, знищення, сховання, або спотворення інших речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню, продовжують існувати та обумовлені тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, беручи до уваги, що строк досудового розслідування на даний час продовжений, в рамках кримінального провадження є необхідність у проведенні необхідних процесуальних дій.

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання про те, що наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, а також іншого підозрюваного, в рамках даного кримінального провадження, з метою зміни показів останніх та уникнення, в подальшому, кримінальної відповідальності, який полягає у тому, що підозрюваному відомі особи потерпілого, з яким підозрюваний знайомий протягом тривалого часу, перебував у довірливих відносинах, свідків, а також інших підозрюваних, зокрема, підозрюваний ОСОБА_12 надає покази, які викривають підозрюваного ОСОБА_8 .

Крім того, як вбачається з повідомлення про підозру, інкриміновані дії ОСОБА_8 вчиняв з іншою особою, яка не встановлена слідством, таким чином в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може впливати й на цю особу.

Доводи сторони захисту стосовно того, що судом не враховано дані про особу підозрюваного, а саме наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема постійного місця роботи, місця проживання та наявності у нього родини, апеляційний суд не може вважати такими, які вказують на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки зазначені доводи, з урахуванням усіх в сукупності даних про особу підозрюваного та існуючих ризиків, не можуть беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Апеляційний суд враховує те, що згідно клопотання слідчого, для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_8 необхідно виконати ще ряд слідчих-розшукових дій, для встановлення всіх обставин які підлягають доказуванню, а саме: здійснити аналіз отриманих відомостей в результаті тимчасових доступів до речей та документів, що містять інформацію про телефонні номери, а також вхідні та вихідні дзвінки на них, у операторів надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» та ТОВ «лайфселл», про зв`язок абонентів, а саме підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , провести додатковий допит потерпілого ОСОБА_15 , а також одночасний допит останнього та підозрюваного ОСОБА_8 ; отримати висновки на раніше призначені експертизи, провести подальші слідчо-розшукові дії направлені на встановлення місцезнаходження викраденого майна потерпілої сторони, а саме грошових коштів; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання таких дій, на думку апеляційного суду, є необхідним, у зв`язку з чим колегія суддів вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Що стосується доводів захисника відносно того, що слідчим суддею безпідставно визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд приймає до уваги суму завданої злочином шкоди, а саме, що згідно підозри ОСОБА_14 заволодів грошовими коштами у сумі 77 333 555 гривень, що значно більше розміру визначеної судом застави (24 973 000 грнивень), і звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В частині визначеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2019 року розміру застави, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а також встановлені ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, та вважає, що з урахуванням наявних ризиків, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання цим існуючим ризикам.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи положення Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини» та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, тому апеляційна скарга захисників задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422, 532КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.15 ч.5 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0003160, внесеному до ЄРДР 02.09.2019 року - залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4