печерський районний суд міста києва
Справа № 757/89/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
08 січня 2020 року старший слідчий Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно згідно протоколу обшуку складеного слідчим Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 23.12.2019 року, яке вилучено за адресою: м. Київ, бул. М. Приймаченко, 1, а саме: 3 (три) системних блоки та 47 (сорок сім) моніторів.

Слідчий зазначає, що в провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0005587, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2019.

Згідно фактичних обставин справи, встановлено, що до Печерського управління поліції надійшла заява ОСОБА_6 щодо організації та зайняття невстановленими особами гральним бізнесом за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 23.12.2019 року працівниками поліції проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_2 , з метою врятування майна, а саме: 3 (три) системних блоки та 47 (сорок сім) моніторів.

Вилучені в ході обшуку 23.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , предмети та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0005587.

У зв`язку з необхідністю проведення експертизи комп`ютерної техніки, недопущення знищення програмного забезпечення, яке наявне на вилучених пристроях, встановлення об`єктивної істини по справі, прийняття законного кінцевого рішення у кримінальному провадженні, та в подальшому розгляду питання про їх долю, та конфіскації в дохід держави, виникла необхідність у накладенні арешту на майно за допомогою якого невстановлені особи надають послуги у сфері грального бізнесу та яке вилучено 23.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 3 (три) системних блоки та 47 (сорок сім) моніторів.

Прокурор та представник власника майна до судового засідання не з`явилися з невідомих причин, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися та обставин, що вилучене майно відповідає положенням ст. 98 КПК України слідчому судді не довели.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/75/20-к відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про легалізацію проведення обшуку у нежитловому приміщенні площею 184,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , із метою відшукання та вилучення: 3 (три) системних блоки та 47 (сорок сім) моніторів.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи наведене, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, зважаючи на неявку в судове засіданні сторони кримінального провадження, яка подала дане клопотання, наявності ухвали про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, під час якого вилучено вказане майно, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1