Дата документу 20.05.2020 Справа № 314/5285/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/692/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/5285/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно в режимі відео конференції, в апеляційному порядку матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.11.2016 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.12.2017 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років;

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вказує на свою незгоду з ухвалою суду, вважає її незаконною. Просить застосувати до нього положення ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника та засудженого, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який вважав, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020 року в задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» - відмовлено.

Згідно зі змістом судового рішення, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_6 надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», а саме просить суд зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 22.12.2017 року по 26.12.2018 року.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_6 засуджений вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.11.2016 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. При цьому в даному вироку суду зазначено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироку залишити без змін. Вирок набрав законної сили 29.12.2016 року.

Ухвалою Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.12.2017 року іспитовий строк скасовано, ОСОБА_6 направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років для відбування покарання призначеного вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.11.2016 року, який набрав законної сили. При цьому, ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження змінено, до набрання ухвалою законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято під варту в залі суду для подальшого направлення в місця позбавлення волі для виконання вищевказаного вироку суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегією суддів встановлено наступне.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про застосування до останнього ч. 5 ст. 72 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Кам`янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.11.2016 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до останнього не обирався. Вирок набрав законної сили 29.12.2016 року.

При цьому в даному вироку суду було зазначено, що обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України даний вид запобіжного заходу, не може бути включеним у строк попереднього ув`язнення, оскільки включається тільки запобіжний захід у виді тримання особи під вартою.

Не заслуговують уваги доводи апелянта і про те, що з 22.12.2017 року по 26.07.2018 року включно він знаходився слідчому ізоляторі, оскільки перебування в слідчому ізоляторі після вступу вироку у законну силу (29.12.2016 року) не узгоджується з положенням закону, оскільки цей період не є попереднім ув`язненням.

Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_6 про неправильне застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України, не можна визнати обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: