Справа № 570/1624/20
Номер провадження 1-кс/570/472/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000449 відносно ОСОБА_4 ,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

зважаючи на неможливість з об`єктивних причин закінчення досудового розслідування до закінчення строку тримання під вартою, зокрема, необхідно отримати по завершенню та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичної, судово-імунологічної, судової цитологічної, судової медико-криміналістичної, судової комплексної амбулаторної психолого-психіатричної, судових біологічних експертиз, результати яких мають суттєве значення для судового розгляду, також необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, та наявність ризиків,які продовжуються, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та може ухилитися від слідства, суду, незаконо впливати на свідків, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до завершення строків досудового розслідування - 23 липня 2020 року.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання повністю і по аналогічних мотивах та пояснили суду про обставини, вказані у ньому.
Під час судового розгляду слідчий вказав, що підозрюваний неодружений, не працює, працездатний, тяжкими хворобами не хворіє, не має законного джерела доходів. Заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання його під вартою, оскільки він може переховуватися від слідства та суду (об`єктивно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років); оскільки свідки та очевидці даного злочину продовжують проживати за своїм постійним місцем проживання, які відомі обвинуваченому, та їх свідчення мають істотне значення у даному кримінальному провадженні, то підозрюванийц може незаконно впливати на них, чинити фізичний, психологічний тиск заради їхньої відмови від наданих показів чи їх зміни.

Підозрюваний та захисник просять обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання. При цьому власну позицію мотивують тим, що в клопотанні відсутні достатні дані, які б свідчили про наявність ризиків та зазначають, що немає доказів, які свідчили б про необхідність застосування запобіжного заходу лише у виді тримання під вартою.

Заслухавши їх думку, з`ясувавши обставини та вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно клопотання, 23 квітня 2020 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 на території домогосподарства по АДРЕСА_1 умисно наніс не менше п`яти ударів клинком ножа у ділянки шиї та грудної клітки ОСОБА_7 , внаслідок чого умисно протиправно позбавив його життя.

23 квітня 2020 року за даним фактом розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.115 КК України.

О 23 год. 15 хв. цього ж дня ОСОБА_4 затримано як підозрюваного у вчиненні даного злочину,

24 квітня 2020 року йому повідомлено про підозру у його вчиненні.

25 квітня 2020 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 червня 2020 року.
12 червня 2020 року продовжено досудове розслідування по даному провадженню.

Під час розгляду вказаного клопотання враховуються положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду з прав людини, а також загальна спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом. Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону Украини "Про виконання рішень і застосування практики Європейского суду з прав людини", тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі "Рохлина проти Росії", § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі "Мамедова проти Росії", § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі "Харченка проти України", § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі "Долгова проти Росії").
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи наявність ризиків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані про його особу, відсутність стримуючих факторів, вважаю, що зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Сторона обвинувачення під час розгляду даного клопотання довели наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися і наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
Зважаючи на необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, вважаю необхідним клопотання, яке відповідає вимогам КПК України, задоволити, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини утримання особи під вартою до судового розгляду справи є єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також відсутня можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

Вважаю, що підозрюваному не слід визначати заставу згідно з ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

продовжити до 23 липня 2020 року запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, проживаючого по АДРЕСА_2 .

Ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1