"17" лютого 2020 р. Справа № 363/2511/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області подання Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні має неповнолітніх дітей 2009 року народження та 2011 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , який засуджений 19.10.2017 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,-
ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2019 року від представника Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 до суду надійшло повторно подання про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 19.10.2017 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Подання обґрунтовано тим, що за час перебування на обліку у Вишгородському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_4 зарекомендував себе негативно, на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації 01.07.2019 року, 12.07.2019 року, 26.07.2019 року, 30.08.2019 року, 27.09.2019 року, 25.10.2019 року не з`являвся та ухилявся від виконання своїх обов`язків покладених на нього судом, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Однак 29.11.2019 року засуджений з`явився до Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області та надав пояснення щодо причин неявки, зазначивши, що змінив місце роботи, та не мав можливості з`являтись до органу пробації для реєстрації.
Представник Вишгородського РВ з питань пробації в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд подання без її участі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання.
Засуджений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення подання, просив відмовити. Пояснив, що став на шлях виправлення, працевлаштувався, зобов`язується з`являтись до Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області для реєстрації та виконувати покладені на нього обов`язки.
Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19.10.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 3 (трьох) років не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок суду набрав законної сили 21.11.2017 року.
27.11.2017 року розпорядження та копія вироку суду відносно ОСОБА_4 надійшли до Вишгородського РВ з питань пробації на підставі яких останній був постановлений на облік.
29.11.2017 року ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та покладені на нього судом обов`язки.
29.11.2017 року ОСОБА_4 було встановлено день явки на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації остання п`ятниця кожного місяця.
За порушення порядку, умов відбуття іспитового строку та невиконання обов`язків покладених на засудженого відносно ОСОБА_4 , до Вишгородського районного суду Київської області було направлено подання про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі, ухвалою Вишгороського районного суду Київської області від 22.03.2019 року у задоволенні подання було відмовлено.

Як вбачається з матеріалів подання, на реєстрацію до Вишгородського РВ з питань пробації 01.07.2019 року, 12.07.2019 року, 26.07.2019 року, 30.08.2019 року, 27.09.2019 року, 25.10.2019 року засуджений ОСОБА_6 не з`являвся.
29.11.2019 року засуджений з`явився до Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області та надав пояснення щодо причин неявки, зазначивши, що змінив місце роботи, та не мав можливості з`являтись до органу пробації для реєстрації.
12.12.2019 року представник Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області повторно звернувся до суду із поданням про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України суд направляє засудженого для відбування покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обв`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, обов`язки покладені на нього судом виконував частково та періодично з`являвся до уповноваженого органу пробації, а також враховуючі надані пояснення засудженого в судовому засіданні, згідно яких останній зобов`язався стати на шлях виправлення та з`являтись до Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області для реєстрації та виконувати покладені на нього обов`язки, а тому суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази та підстави для направлення засудженого для відбування призначеного покарання у відповідності до ст. 78 КК України.

При таких обставинах суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні подання про вирішення питання скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання Вишгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Вишгородський районний суд Київської області, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1