Справа № 369/1661/20
Провадження №1-кс/369/381/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу КиєвоСвятошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000617 від 01.02.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділу КиєвоСвятошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 1 класу ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000617 від 01.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Своє клопотання слідчий мотивував тим, що у провадженні слідчого відділу КиєвоСвятошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000617 від 01.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2020 до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт поліцейського СРПП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про те, що 01.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при спілкуванні з яким виникла підозра, що останній зберігає при собі наркотичні речовини.

Так, 01.02.2020 на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук ОСОБА_6 в ході якого у правій зовнішній кишені джинсів останнього було виявлено поліетиленовий прозорий пакетик із застібкою у якому знаходилась суха речовина рослинного походження зеленого кольору, яку вилучено та поміщено до спеціального пакету № 1461931.

01.02.2020 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
Враховуючи викладене, слідчий просив суд накласти арешт на наступне майно: поліетиленовий прозорий пакетик із застібкою у якому знаходиться суха речовина рослинного походження зеленого кольору, яку було вилучено у порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_6 ; просив розгляд клопотання проводити без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу КиєвоСвятошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000617 від 01.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 01.02.2020 на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук ОСОБА_6 в ході якого у правій зовнішній кишені джинсів останнього було виявлено поліетиленовий прозорий пакетик із застібкою у якому знаходилась суха речовина рослинного походження зеленого кольору, яку вилучено та поміщено до спеціального пакету № 1461931.

Відповідно до постанови слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання та приєднання до справи речових доказів від 01.02.2020 року поліетиленовий прозорий пакетик із застібкою у якому знаходиться суха речовина рослинного походження зеленого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000617 від 01.02.2020 року.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши письмові матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а саме суд вважає за можливе накласти арешт на поліетиленовий прозорий пакетик із застібкою у якому знаходиться суха речовина рослинного походження зеленого кольору, яку було вилучено у порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_6 , оскільки слідчий у клопотанні обґрунтував необхідність накладення арешту на вказане майно. В даному випадку арешт необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містить відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на наступне майно: поліетиленовий прозорий пакетик із застібкою у якому знаходиться суха речовина рослинного походження зеленого кольору, яку було вилучено у порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1