ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1770/19 Справа № 199/8114/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та заперечень на апеляційну скаргу - представника потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 рокупро накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою накладено арешт в межах заявленої суми позовних вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в загальному розмірі 5094816 гривень на нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, керуючись вимогами ст.ст. 170, 173 КПК України, послався на те, що, з метою забезпечення цивільного позову у цьому кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, а саме на:
- будівлі загальної площі 2730 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, номер запису про право власності: 16274921;
- земельну ділянку, кадастровий номер: :04:001:4536, площею 0,0157 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності:16212292;
- земельну ділянку, кадастровий номер: :04:001:4535. площею 0,0529 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності: 16212051;
- земельну ділянку, кадастровий номер: :04:001:4534, площею 0,0514 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності: 16211544;
- нежитлове приміщення загальної площі 6,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, номер запису про право власності: 14547407;
- земельну ділянку, кадастровий номер: :06:002:5120. площею 0,0834 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, номер запису про право власності: 11529938;
- будівлю загальної площі 1116,8 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 6177416;
- споруду, нежитлову, льох загальної площі 1442,9 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2, номер запису про право власності: 1402968;
- нежитлову будівлю загальної площі 21,4 кв.м, розташовану з. адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7, номер запису про право власності: 15036670;
- будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

В апеляційній скарзі:

- адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, накладаючи арешт на майно ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Такий висновок суду є, на його думку неправильним, оскільки потерпілими - цивільними позивачами не доведено намірів ОСОБА_5 відчуджити майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Посилання в клопотанні про можливість відчуження майна на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування є, на його думку, припущенням та не є достатньою підставою для його задоволення.
Зазначає, що ОСОБА_5 з моменту повідомлення про підозру та до моменту накладення арешту, не вчиняв жодних дій пов`язаних з відчуженням належного йому майна.

В запереченнях на апеляційну скаргу:
- представник потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_13 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 - без змін.
В обґрунтування доводів адвокат ОСОБА_13 зазначає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності арешту майна, що належить обвинуваченому, шляхом заборони його відчуження, для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Зазначила, що з огляду на вищезазначене, існують ризики того, що обвинувачений у будь-який час може відчужити нерухоме майно з метою ухилення від виконання можливого обвинувального вироку в частині майнових стягнень за цивільними позовами, пред`явленими до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в загальному розмірі 5 094 816 гривень.
Вважає, що правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб та спричинило також середньої тяжкості тілесне ушкодження, в рамках кримінального провадження № 0000426 від 17.05.2019 року, є обгрунтованим і в теперішній час проводиться судовий розгляд в Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська.
Цивільні позивачі: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які одночасно заявили клопотання про арешт майна, що належить обвинуваченому, шляхом заборони його відчуження, для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обґрунтували доводи, на його думку, належними та допустимими засобами доказування факт завдання шкоди і розмір цієї шкоди, та вказали про необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Цивільні позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 зазначили, що в результаті винних дій ОСОБА_5 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, їм була спричинена значна моральна шкода внаслідок смерті близьких та рідних їм людей: їх доньки - ОСОБА_14 , їх онука малолітнього ОСОБА_15 , та зятя ОСОБА_16 . Свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потерпілі обґрунтовують стуттєвою глибиною страждань та болю, що вони зазнали після смерті доньки, зятя та малолітнього онука та істотністю змін в укладі життя.
Цивільний позивач ОСОБА_12 вказала, що результаті винних дій ОСОБА_5 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, їй була спричинена значна моральна шкода внаслідок смерті близьких та рідних їй людей: її рідної сестри ОСОБА_14 , її племіника малолітнього ОСОБА_15 та її зятя ОСОБА_16 . Свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_12 , також обґрунтовує значною глибиною страждань та невичерпного болю, що вона зазнала після смерті близьких та рідних їй людей, та істотністю змін в укладі життя.
На думку адвоката ОСОБА_13 існують ризики того, що обвинувачений у будь-який час може відчуджити нерухоме майно з метою ухилення від виконання можливого обвинувального вироку в частині майнових стягнень за цивільними позовами, пред`явленими до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в загальному розмірі 5 094 816 гривень.
Вважає, що вартість арештованого майна з метою забезпечення цивільних позовів є співмірним розміру шкоди, зазначеної у цивільних позовах.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, думку потерпілих та їх представників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги адвоката, та вважали ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до наступного.
Колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що під час підготовчого судового засідання у межах кримінального провадження №0000426 від 17.05.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, потерпілі, вони же цивільні позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , одночасно заявили клопотання про арешт майна, що належить обвинуваченому, шляхом заборони його відчуження, для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Свої вимоги обґрунтовували тим, що 17.05.2019 о 16-05 на вулиці Маршала Малиновського міста Дніпро за участі водіїв ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_8 сталася дорожньо-транспортної пригода ,внаслідок якої загинули три особи.
За наслідками досудового розслідування ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
У своєму клопотанні вказані потерпілі, вони ж цивільні позивачі, зазначали, що ними пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Загальний розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, у кримінальному провадженні №0000426 від 17.05.2019, в якому обвинувачується ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, складає, на думку позивачів 5094816 гривень.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , належить на праві приватної власності наступне нерухоме майно:
1)будівля загальної площі 2730 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, номер запису про право власності: 16274921;
2)земельна ділянка, кадастровий номер: :04:001:4536, площею 0.0157 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності: 16212292;
3)земельна ділянка, кадастровий номер: :04:001:4535, площею 0.0529 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності: 16212051;
4)земельна ділянка, кадастровий номер: :04:001:4534, площею 0.0514 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, номер запису про право власності: 16211544;
5)нежитлове приміщення загальної площі 6.6 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, номер запису про право власності: 14547407;
6)земельна ділянка, кадастровий номер: :06:002:5120, площею 0.0834 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, номер запису про право власності: 11529938;
7)будівля загальної площі 1116.8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 6177416;
8)споруда, нежитлова, льох загальної площі 1442.9 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2, номер запису про право власності: 1402968;
9)нежитлова будівля загальної площі 21.4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7, номер запису про право власності: 15036670;
10)будинок розташований за адресою: АДРЕСА_5 .
Апеляційним переглядом встановлено, що цивільні позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_11 вказали, що в результаті винних дій ОСОБА_5 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, їм була спричинена значна моральна шкода внаслідок смерті близьких та рідних їм людей: їх доньки - ОСОБА_14 , їх онука малолітнього ОСОБА_15 , та зятя ОСОБА_16 . Свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потерпілі обґрунтовують значною глибиною страждань та болю, що вони зазнали після смерті доньки, зятя та малолітнього онука та істотністю змін в укладі життя.
Цивільний позивач ОСОБА_12 вказала, що результаті дій ОСОБА_5 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, їй була спричинена значна моральна шкода внаслідок смерті близьких та рідних їй людей: її рідної сестри ОСОБА_14 , її племіника малолітнього ОСОБА_15 та її зятя ОСОБА_16 . Свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_12 , також обґрунтовує значною глибиною страждань та болю, що вона зазнала після смерті близьких та рідних їй людей, та істотністю змін в укладі життя.
До ОСОБА_5 заявлені цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в загальному розмірі 5094816 гривень.
Вважають, що існують ризики того, що обвинувачений у будь-який час може відчуджити вищезазначене нерухоме майно з метою ухилення від виконання можливого рішення суду про задоволення цивільних позовів, пред`явлених до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в загальному розмірі 5094816 гривень.
Аби запобігти цьому, вони одночасно подали клопотання про арешт майна, що належить обвинуваченому, шляхом заборони його відчуження, для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), що є найменш обтяжливим способом арешту майна.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт вказаного майна з огляду на те, що воно дійсно слугуватиме заходом забезпечення у даному кримінальному провадженні.
Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Що стосується доводів адвоката, що цивільними позивачами не доведено намірів ОСОБА_5 відчуджити майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду, можливість відчуження майна на користь третіх осіб, є безпідставними.
В апеляційному суді позивачі та їх представники пояснили, що один із земельних участків, який належить ОСОБА_5 , вже було останнім переоформлено на третю особу. Вони також пояснили, що накладення арешту на зазначене майно їх єдина надія, що хоча б в якійсь мірі їм буде відшкодовано моральну шкоду.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним даним в матеріалах справи, фактично зводяться до незгоди з судовим рішенням, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Отже ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303,304,404,405,407, 419,422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року про накладення арешту на майно, в кримінальному провадженні № 0000426, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: