пр. № 1-кс/759/349/20
ун. № 759/769/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке обгрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 17.01.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, за невстановлених обставин, між невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_7 , виник конфлікт з приводу його господарської діяльності.
Усвідомлюючи неможливість вирішення зазначеного конфлікту іншим способом, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник умисел на вбивство ОСОБА_7 .
Не бажаючи бути викритою правоохоронними органами, невстановлена особа вирішила підшукати осіб, які б позбавили життя ОСОБА_7 на замовлення, тобто безпосередньо виконати вбивство.
Реалізуючи свій злочинний умисел, невстановлена досудовим розслідуванням особа, підшукуючи осіб, які б вчинили вбивство ОСОБА_7 , звернулася до ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.
В свою чергу, ОСОБА_4 , спільно з невстановленими особами, будучи обізнаними про вид та тяжкість злочину, розуміючи та бажаючи настання особливо тяжких наслідків, а саме вчинення вбивства ОСОБА_7 , з метою власного збагачення, діючи умисно, свідомо та з корисливих мотивів, вступили між собою у попередню змову, тим саме надавши згоду на вчинення умисного вбивства на замовлення невстановленої досудовим розслідуванням особи.
З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 спільно з невстановленими особами зібрали та отримали інформацію про спосіб життя, розпорядок дня, місце проживання, маршрути пересування та транспортні засоби, якими користувався ОСОБА_7 .
Разом з цим, з метою полегшення швидкого залишення обумовленого місця вчинення злочину, ОСОБА_4 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, підшукали за невстановлених обставин транспортний засіб.
Також, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці учасниками вказаної групи для вчинення вбивства ОСОБА_7 було завчасно придбано предмет, який за своїми візуальними ознаками та фізичними властивостями схожий на ніж.
Підготувавшись таким чином до вчинення особливо тяжкого злочину, ОСОБА_4 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, визначили дату, час та місце його вчинення.
Так, 16.01.2014 приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у відповідності до розробленого плану, діючи умисно та на замовлення, з корисливих мотивів, з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_7 , прибули до гаражного кооперативу «Бакинський», розташованого по адресу: м. Київ, вул. Бакинська, 35-А, оскільки при підготовці до вчинення вбивства отримали інформацію про те, що ОСОБА_7 користується гаражем № НОМЕР_1 в зазначеному гаражному кооперативі та пересувається на автомобілі «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 .
ОСОБА_4 згідно розподілених ролей, разом з невстановленою особою, прибувши до гаражного кооперативу «Бакинський», припарковали автомобіль біля буд. 37-а по вул. Бакинській в м. Києві, після чого ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та пішов в напрямку гаражу №4-74 зазначеного гаражного кооперативу, до якого в цей час під`їхав на своєму автомобілі «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 .
В подальшому 16.01.2014 приблизно о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 35-а, на території гаражного кооперативу «Бакинський» біля гаражу № НОМЕР_1 , використовуючи предмет, за своїми візуальними ознаками та фізичними властивостями схожий на ніж, наніс ним одинадцять ударів в місця розташування життєво важливих органів людини, а саме грудної клітини, живота та лівого плеча потерпілого ОСОБА_7 , тим самим завдав тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудей та живота, а також колото-різане поранення лівого плеча, з ушкодженням лівої плечової вени, від чого потерпілий ОСОБА_7 помер на місті.
Смерть ОСОБА_7 настала він численних проникаючих поранень грудної клітки та живота, розвитком крововтрати та шоком, які згідно висновку судово-медичної експертизи №196, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
17.01.2014 відомості за фактом вбивства ОСОБА_7 органом досудового розслідування Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000467 від 17.01.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
13.01.2020 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 17.01.2014 доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області.
15.01.2020 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4
15.01.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
У вчиненні даного злочину обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що на місці вбивства були вилучені зразки речовини бурого кольору (кров), які були виділені профіль ДНК людини. У іншому кримінальному провадженні у ОСОБА_4 були вилучені його зразки крові, які співпадали з тими, які були знайдені на місці вбивства. При проведенні порівняльної експертизи 14.01.2020р. зразки крові, які були знайдені на місці вбивства, збігаються зі зразками крові підозрюваного. При проведенні обстеження ОСОБА_4 в лікарні Києво-Святошинського району на тілі підозрюваного були виявлені шрами від пошкодження тканин тіла, які ймовірно він отримав на місці злочину при вбивстві ОСОБА_7 . Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.
Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до вказаного вбивства не визнав, заперечував проти задоволення заявленого клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні заперечувала також проти задоволення заявленого клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що підозрюваний до цього злочину не причетний, підозра не обґрунтована, прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, у підозрюваного є постійне місце реєстрації, він має на утриманні матір пенсіонерку та вагітну дружину. Зазначила і те, що є свідки які свідчать про перебування ОСОБА_4 в момент зазначеного у клопотанні вбивства в іншому місці, у зв"язку з чим просила слідчого суддю допитати таких при вирішенні цього питання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 17.01.2014; протоколом огляду місця події від 17.01.2014, в ході якого оглянуто гаражне приміщення № НОМЕР_1 розташоване на території гаражного кооперативу «Бакинський» за адресою: м. Київ, вул. Бакинська, 35-А, та ділянку місцевості біля нього, виявлено та вилучено зокрема змиви речовини бурого кольору та сліди папілярних узорів; протоколом огляду місця події від 17.01.2014, в ході якого на ділянці місцевості біля буд. 37-А по вул. Бакинській м. Києва виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору; висновком судово-медичної експертизи №196, згідно якого ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудей та живота, а також колото-різане поранення лівого плеча, з ушкодженням лівої плечової вени, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №51мб від 03.07.2014, згідно якого при дослідженні слідів речовини бурого кольору на фрагментах марлі зі змивами наданими на експертизу, виявлено кров людини. Генетичні ознаки крові людини на фрагментах марлі зі змивами (об`єкти №1,2,5) збігаються між собою, належать невідомій особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_7 ; висновком експерта Київського НДЕКЦ від 06.12.2019 № 10-1823 у кримінальному провадженні № 0002355 від 20.09.2016, яким встановлено ДНК-профіль зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 4); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/10/1-32/СЕ/20 від 14.01.2020, згідно якого генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 ( об`єкт № 4 у висновку експерта Київського НДЕКЦ від 06.12.2019 № 10-1823) збігаються з генетичними ознаками крові людини на фрагментах марлі зі змивами (об`єкти №1,2,5 у висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в місті Києві від 03.07.2014 №51мб).
В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу. А тому посилання на необгрунтованість підозри сторони захисту оцінюються судом критично в силу наявних матеріалів та встановлених обставин причетності підозрюваного до вчиненого діяння.
Слід вказати і те, що слідчим суддею було задоволено клопотання захисника про допит заявлених нею свідків, яких і було допитано в судовому засіданні, проте свідчення яких так і не змогли спростувати доводи прокуратури причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину.

Так, в судовому засіданні допитувався як свідок дядько підозрюваного ОСОБА_8 , друг підозрюваного- ОСОБА_9 , давня знайома ОСОБА_10 , які намагалися розповісти, що ОСОБА_4 з 29-30 грудня 2013 року по 20 січня 2014 року знаходився у будинку свідка у с. Тупичів Чернігівської області, де вони всі разом зустрічали Новий рік, Різдво та Водохреща, тоді як такі свідчення оцінюються слідчим суддею критично, оскільки такі були плутаними та некоректними, оскільки протирічили поясненням один одного. Зазначено вказаними свідками було і те, що в зазначений період з ОСОБА_4 ті постійно не знаходилися. Викликають сумнів та недовіру вказані свідчення і тим, що пояснюючи суду про їх спільне світкування Новорічних свят 2014 року один свідок вказує на присутність одних осіб, другий на присутність інших, зокрема серед іншого, один свідок вказував на присутність дружини ОСОБА_4 , другий на її відсутність, один вказує на купання на водохреща разом з підозрюваним, тоді як інший свідок інше. Викликають сумнів такі свідчення і в частині добре запам"ятованих фактів за 2014 рік, тоді як інші факти ціж свідки чітко не пам"ятли.

Отже, не чіткі свідчення свідків в противагу висновку судового експерта по ДНК, зазначеного вище в сукупності з іншими доказовоми матеріалами не стали вагомими в оцінці обгрунтованості підозри.

Крім того, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за яке, згідно санкції п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування ще триває, всі докази не встановлені та відшукані. Задля уникнення відповідальності або приховування доказів злочинної діяльності може вчинити інше кримінальне правопорушення, може впливати на експертів, які наразі відомі по вказаному кримінальному провадженню та висновки яких наразі є вагомими, у зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати йому міру запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків. Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Неможливо застосувати і домашній арешт, оскільки навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя зважає на факт інсування зареєстрованого місця проживання підозрюваного, в м.Києві наявність у нього вагітної дружини, та відповідного віку матері, відсутності судимостей, тощо які були заявлені стороною захисту, проте такі позитивні характеризуючі дані всеодно не є переконливими та беззаперечними в противагу тим, що зазначені та доведені прокурором. Слідчий суддя вважає за доцільним звернутися до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, в якому зазначено, що розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року). Встановлено, що забезпечення кримінального судочинства та правопорядку становить суспільний інтерес, який має превалююче значення та виправдовує обрання, у цьому зв`язку, підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеному вище ризику.
В даному випадку слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, оскільки такий наявний виходячи з характеру інкримінованого злочину, зокрема вбиства людини.
Вказані обставини та наведені додатково прокурором надані докази вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
Таким чином, з огляду на зазначене вище, зважаючи на всі доводи підозрюваного та його захисника, враховуючи всі характеризуючі дані особи підозрюваного, надані суду матеріали, докази, вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки вбачається обгрунтована підозра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ризики визначені ст. 177 КПК України доведені, можливість застосувати більш м"який запобіжний захід не встановлена. Характеризуючі дані наведені суду, не спростовують вище встановлені факти та не впливають на обрання судом підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Слід вказати і те, що інші посилання сторони захисту на порушення з боку прокуратури, зокрема щодо збирання та оформлення доказів, підслідності тощо, також не знайшли свого підтвердження в даному судовому процесі.

Також, суд, керуючись правилами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.

Таким чином, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 182-184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий судя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000467, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 України- задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави на строк до 60 днів, тобто до 14 березня 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали складено 17.01.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1