1Справа № 335/7761/17 1-кп/335/81/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04.10.2011 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на 240 годин; 2) 15.08.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 3) 25.03.2015 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2012 та визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.05.2017, в денний час, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де допомагав ОСОБА_5 проводити ремонтні роботи, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з метою особистого збагачення, помітив, що ОСОБА_5 , залишив без догляду свою сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2 000 грн. та почав виносити із приміщення квартири будівельне сміття, при цьому довірячи ОСОБА_4 не спостерігав за своєю сумкою.
Після того, ОСОБА_4 , помітивши сумку потерпілого, дочекавшись, доки він вийде з приміщення квартири з метою винести будівельне сміття, з метою особистого збагачення, таємно, скориставшись тим, доки його дій ніхто не бачить, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись довірою потерпілого, викрав із його сумки грошові кошти в сумі 2 000 грн., після чого швидко вийшов із приміщення квартири, мотивувавши це тим, що йому потрібно відійти по своїм проблемам, при цьому викрадені грошові кошти ОСОБА_4 витратив на свої власні потреби.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 таємно викравши грошові кошти в сумі 2 000 грн., завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Зазначив, що крадіжку вчинив не подумавши. Заявлений цивільний позов визнає у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явився. Про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника ОСОБА_6 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, на суворому покаранні не наполягає.
Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що він позбавлений права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, які характеризують обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого, керуючись роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості,особу винного, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_4 , передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України судом встановлено не було.
При цьому, судом враховується особа обвинуваченого, а саме ОСОБА_4 є раніше засудженою особою, знову вчинив корисливий злочин, його сімейний стан, неодружений, на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб немає, матеріальне становище, не працевлаштований, йогосоціальний статус, те, що вів не займається суспільно-корисною діяльністю, має постійне місце проживання, його стан здоров`я, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, поведінку обвинуваченого після вчиненого та під час судового розгляду кримінального провадження.
Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням всіх обставин у справі, загальних засад призначення покарання, а саме законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, призначення такого покарання ОСОБА_4 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Речових доказів по кримінальному провадженню не залучено, шкоду відшкодовано, арешт на майно не накладався, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1