Справа №635/8371/19
Провадження № 1-в/635/30/2020
У Х В А Л А

22 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

представника установи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» клопотання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 жовтня 2010 року Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням на строк 2 роки,

- 11 березня 2013 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.198 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27.01.2016 у зв`язку із повним відбуттям строку покарання,

- 07 червня 2017 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням на строк 2 роки;

засудженого 23 квітня 2018 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку вимог ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку вимог ст. 82 КК України.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , як особи, яка не стала на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 та захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили замінити засудженому невідбуту частини покарання більш м`яким в порядку вимог ст. 82 КК України, задовольнивши клопотання.
Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 , як особи, яка не стала на шлях виправлення.
Суд, вислухавши думки учасників та вивчивши матеріали справи, вважає клопотання ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 23 квітня 2018 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законну силу 07 червня 2018 року.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від19 серпня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовлено.
Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.10.2017. Під час тримання в державній установі «Харківська виправна колонія (№27)» засуджений характеризувався посередньо, заохочень не мав, два рази притягнення до дисциплінарної відповідальності, які погашені в установленому порядку, до праці не залучався. З 26.06.2018 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо. Стягнень не має. Адміністрацією установи заохочувався два рази. До промислової зони установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи. Поставлені завдання виконує повністю та своєчасно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Намагається утримувати в чистоті і порядку своє спальну місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт з благоустрою установи відносить посередньо. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участь в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта», до реалізації програми ставиться байдуже. Відповідно до статей 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, шляхом листування та телефонних розмов. Стосунки доброзичливі. На профілактичному обліку не перебуває. Питання про можливість застосування ст.100, 101 КВК було розглянуто 15.02.2019, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст.81 КК України можу бути розглянуто за відбуттям 2-3 призначеного строку покарання, а саме, не раніше 25.06.2020.
Згідно з довідкою про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 , останній в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» був працевлаштований у період з липня по грудень 2018 року на виробництві установи (цех №2), а з вересня по жовтень 2019 року працював в господарській обслузі.
Як вбачається з копії витягу з протоколу №26 від 13.11.2019 засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України, засудженому було відмовлено в застосуванні відповідної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
З огляну на все приведене вище, ОСОБА_4 засуджений за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Станом на 22.01.2020 засуджений відбув понад 1/2 строку покарання.
Відповідно до пункту 2 частин четвертої статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (частин третя статті 82 КК України).
У відповідності до частин другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, адже оцінюючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , який раніше був неодноразово засуджений, проте на шлях виправлення не став та вчив злочин знову в період іспитового строку, беручи до уваги його посередню характеристику в установі виконання покарань, відсутність працевлаштування на протязі значного періоду відбування покарання в державній установі «Темнівська вправна колонія (№100)», зокрема десяти місяців 2019 року, а відтак суд не вбачає підстав для застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та розцінює даний захід як передчасний. Тим паче, що заохочення у вигляді, які було до засудженого застосовано рішеннями дисциплінарної комісії за виконання покладених обов`язків та правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 1/2 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким до засудженого.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 61, 72, 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 58 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку вимог ст. 82 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2020 року

Суддя ОСОБА_1