ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2513/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1905/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08 січня 2020 року продовжено:
- обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 18 квітня 2020 року включно;
- обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд обґрунтовуючи своє рішенні зазначив, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підозрюються у вчиненні тяжкого злочину (ст.12 КК України), обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, а також врахував дані про особи обвинувачених та прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Також суд зазначив, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, з огляду на характер протиправних дій, мотиви, які вказані в обвинувальному акті, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Не погодившись з рішенням районного суду захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд, ще до розгляду справи по суті, дав оцінку діям обвинувачених та їх особистим якостям, що свідчить про заздалегідь обвинувальний ухил судді та її упередженість щодо обвинувачених. Також, як зазначає захисник, суд не звернув увагу на порушення прокурором процедури подання клопотань про продовження строку дії запобіжного заходу.
Крім того, захисник ОСОБА_7 вказує на те, що 18.02.2020 року, тобто за день до проведення підготовчого судового засідання, судом в справі № 643/2513/20 було винесено ухвалу, в якій, призначаючи підготовче судове засідання в даній справі, було вирішено питання про залишення раніше обраних обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжних заходів без змін. Таким чином, на думку апелянта, судом, всупереч вимог ч. 2 ст. 314, ст. 315 КПК України, було вирішено питання, яке підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2020 року про продовження запобіжних заходів відносно підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 - відмовити
Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ч.3 ст. 314 КПК, так як не розглянув клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, а отже фактично не прийняв жодного з рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Окрім цього, захисник ОСОБА_8 зазначає, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ст.ст. 314, 315 КПК України, безпосередньо в судовому засіданні від прокурора отримав клопотання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , однак залишив поза увагою той факт, що вказані клопотання ані підозрюваним, ані захисникам у встановленому законом порядку не вручалися, що є порушенням права на захист.
Захисник також вказує в своїх апеляційних доводах, що є недоречним посилання суду першої інстанції на ст. 331 КПК України щодо продовження дії запобіжних заходів, так як зазначена норма закону передбачає вирішення питань обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів під час судового розгляду справи та до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисників, які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_9 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.4 ст. 296 КК України), враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_9 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом. Крім того не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності; відносно нього мається інше кримінальне провадження за обвинуваченням за ст.ст. 125 ч.1, 189 ч.2 КК України; до затримання офіційно не працював; не одружений; обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_9 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисників, що суд залишив обвинуваченому попередній запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні (№ 643/2513/20) не свідчить про упередженість судді та не впливає на обґрунтованість рішення суду про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в цьому кримінальному провадженні.

Посилання захисту на те, що копії клопотань не були вручені прокурором обвинуваченим також не впливає на обґрунтованість рішення суду про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою , а є підставою для порушення стороною захисту питання щодо належного виконання прокурором своїх професійних обов`язків у встановленому порядку .

Посилання захисту на порушення судом процедури проведення підготовчого засідання та розгляду клопотань про повернення обвинувального акту прокурору є безпідставними.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 314 КПК України повинен провести підготовче судове засідання за участю потерпілого , який вправі висловити свою думку щодо клопотань про повернення обвинувального акту прокурору , об`єднання кримінальних проваджень, призначення судового розгляду.

Одночасно , відповідно до змісту ст. 315 , 331 КПК України, участь потерпілого для вирішення питань пов`язаних з обранням, зміною чи продовженням строку дії запобіжного заходу не є обов`язковою.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції , він відклав підготовче судове засідання в зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_13 і вирішив лише клопотання , які було можливо вирішити без участі потерпілого, а саме щодо запобіжних заходів. Тому колегія суду не вбачає в діях суду першої інстанції порушення вимог ст. 314, 315 КПК України щодо послідовності вирішення клопотань.

Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у ви тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді