ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/369/20 Справа № 701/1559/19 Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2020 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого: 1) 08.07.2015 року Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; 2) 22.12.2016 Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 3. ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 08.07.2015 та остаточно призначено до відбуття 3 роки 9 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.08.2019 року, з не відбутим строком покарання 1 рік 18 днів, згідно ст. 89 КК України судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 22.12.2016 року - у виді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком три роки два місяці.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №10/1128 від 29.10.2019 року в сумі - 628 грн. 04 коп., на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10-001218 від 21.11.2019 року в сумі - 942 грн. 06 коп., на користь держави.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку районного суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 16 жовтня 2019 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, умисно, таємно, повторно, незаконно, протиправно, не маючи відповідного дозволу власника домоволодіння, з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом відкриття хвіртки проник на огороджену парканом територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де здійснив крадіжку бувшого у використанні алюмінієвого бідона ємкістю 40 літрів, ринковою вартістю згідно висновку експерта від 29.10.2019 року №10/1128 станом на 16.10.2019 року 370 гривень, що належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим бувшим у використанні алюмінієвим бідоном ємкістю 40 літрів зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 , матеріального збитку на суму 370 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. При цьому вказує, що суд розглянув справу щодо нього в спрощеному порядку, а саме на підставі ст.. 349 КПК України. Однак в суді першої інстанції він пояснював, що крадіжки не скоював, а взяв бідон з метою нагріти води, щоб помитися, оскільки його дружина після сварки забрала майже всі речі і пішла до своєї матері. В суді першої інстанції ОСОБА_11 казав, що наміру будь-яким чином реалізовувати його та використовувати кошти на власні потреби у нього не було. Також зазначив, що з потерпілою вони сусіди і мають вільний доступ до домоволодінь, потерпіла не забороняла йому відвідувати її домоволодіння, а також брати якісь речі господарського призначення у тимчасове користування. Доступ до подвіря потерпілої був вільний, зайшов він через хвіртку. Якщо хата або сарай, літня кухня, інші приміщення були зачинені на ключ то він не намагався до них проникнути. Тому вважає, що за таких обставин, районний суд не мав права розглядати кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги судом першої інстанції не виконані.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, суд розглянув справу та зробив висновок щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Однак, під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до даних, які містяться на технічному носії, покази обвинуваченого ОСОБА_11 не відповідають фабулі обвинувачення визнаного судом доведеним.

При таких обставинах, суд першої інстанції не мав права розглядати дане кримінальне провадження в спрощеному порядку, а саме на підставі ч.3 ст.349 КПК України і повинен був застосувати повний порядок зясування обставин справи.

Вказані порушення є істотними, які відповідно до вимог ст.409, 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а вирок районного суду, як такий що постановлений з порушенням норм кримінального процесуального закону до скасування з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді