Справа № 373/293/20
Номер провадження 1-кп/373/131/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Переяслав Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, середня освіта, не працюючий, пільг та державних нагород не має, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий
в вчиненні кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, -
встановив:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 09.01.2020за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , 09.01.2020, близько 01 год. 30 хв. приїхав до помешкання свого товариша ОСОБА_6 , який проживає разом із співмешканкою ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , для спілкування, розпиття спиртних напоїв та веселого проведення дозвілля, при цьому із собою привіз продукти харчування та спиртне.

Двері до будинку були відчинені, тому він шляхом вільного доступу зайшов до вказаного будинку та побачив, що всі в будинку були п`яні та спали, а на тумбочці лежав невідомий йому мобільний телефон марки «HUAWEI Y-7» та зарядка до нього.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «HUAWEI Y-7», що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, відключив телефон від зарядного пристрою та тримаючи його в руках був помічений господарем будинку ОСОБА_7 , яка почала словесно зупиняти останнього. В цей час ОСОБА_4 розуміючи, що його таємний намір був помічений, що його дії стали відкритими, не маючи дозволу власника ОСОБА_5 на використання мобільного телефону марки «HUAWEI Y-7», продовжив реалізовувати умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів відкрито викрав мобільний телефон марки «HUAWEI Y-7», що належить ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме вимкнув та зберігав за місцем власного проживання, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2433,33 грн.

ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав беззаперечно та в повному обсязі.

Під час підготовчого судового засідання між обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 21 лютого 2020 року наступного змісту:

Примирення обвинуваченого з потерпілим; ОСОБА_4 щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин по відношенню до ОСОБА_5 та попросив у нього вибачення. Останній вибачив обвинуваченого; Визнання ОСОБА_4 своєї вини, його каяття в тому, що він вчинив; Кримінальним правопорушеннямзавдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , моральна шкода не заподіяна; матеріальну шкоду відшкодовано обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 в повному обсязі; Будь-яких претензій про відшкодування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_5 до ОСОБА_4 не висловлює.

Сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Сторони підтверджують, що їм відомі наслідки укладення угоди про примирення:

Обвинувачений ОСОБА_4 підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 зазначили суду, що при укладенні цієї угоди має місце вільне їх волевиявлення, жодним чином не здійснювалось ні фізичного, ні психологічного тиску з метою примусити жодного з них до укладення даної угоди.

Наслідки невиконання угоди сторонам роз`яснені.

Дослідивши дану угоду, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 думку прокурора потерпілого ОСОБА_5 , суд дійшов наступних висновків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст.186 КК України, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному провадженні.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Укладена під час підготовчого судового засідання угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди.

Прокурор не заперечив щодо укладення даної угоди між сторонами.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Судом за клопотанням прокурора долучені матеріали, щодо розміру витрат на проведення експертних досліджень в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Витрати на залучення експерта під час проведення судової експертизи, відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи №13-1/286 від 14.02.2020 в кримінальному провадженні №0000014 становлять 471 грн. 03 коп.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 186 КК України, що узгоджується з позицією сторін визначеною в угоді про примирення, відповідає тяжкості даного злочину та особі ОСОБА_4 .

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 468, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

Затвердити угоду між обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2020 яка була укладена 21.02.2020 року.

Призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Ухвалу про арешт майна мобільного телефону марки «HUAWEY Y-7» в кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2020 від 15.01.2020 року скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEY Y-7» повернути власнику ОСОБА_5 за його вимогою, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 471 гривень 03 коп.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1