Справа № 513/170/20
Провадження № 1-кп/492/80/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щодо якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 08 травня 2020 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків по наявному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника-адвоката.

Потерпілий ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжний захід у виді тримання під вартою та заперечували проти клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Розглянувши подане прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, який вчинив у період іспитового строку, ніде не працює, не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність (про що свідчить вчинення вказаного злочину у період іспитового строку, відсутність міцних соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення), суд вважає, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зазначені обставини свідчать також про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки обвинуваченим, що є ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від суду та продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором у судовому засіданні не доведений та фактично ґрунтується на припущеннях, оскільки клопотання не містить жодних фактичних даних які б свідчили про можливість обвинуваченим вчиняти або вчинення обвинуваченим дій щодо незаконного впливу на потерпілих чи свідків.
Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає що слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Щодо клопотання захисника адвоката Дукіна суд звертає увагу захисника на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 201 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Таким чином після обрання запобіжного заходу обвинувачений або його захисник мали звернутися з відповідним письмовим клопотанням з додатками (ч. 3 ст. 201 КПК України), яке мало бути наданим прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду (ч. 2 ст. 201 КПК України).
Разом з тим, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у порядку ч. 4 ст. 194 КПК України (ч. 4 ст. 199 КПК України) з підстав викладених у мотивувальній частині, щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зважаючи на вище викладене, за переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, враховуючи, що передбачені ст. 177 КПК України та доведені у даному кримінальному провадженні ризики не знизились і не відпали, суд приходить до висновку про суспільний інтерес у подальшому триманні обвинуваченого під вартою, що переважає над його особистими інтересами, та жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 331, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, з 29 квітня 2020 року до 27 червня 2020 року, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою закінчується 27 червня 2020 року.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

Повний текст ухвали суду складений 29 квітня 2020 року.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1