Справа 288/677/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування примусових заходів медичного характеру

24 червня 2020 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника особи відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 11 квітня 2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, громадянина України, українця, раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 11 квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.
Згідно клопотання, 01 квітня 2020 року близько 23 години 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 виник умисел на незаконне проникнення до житла, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, всупереч волі законного власника ОСОБА_6 , 01.04.2020 близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_5 зайшов через пройму в огорожі домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження віконної рами та розбиття скла, проник до будинку, тим самим порушив норми встановлені ст. 30 Конституції України, щодо гарантії недоторканості житла.

У діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, непрацюючого, раніше не судимого, вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 162 КК України незаконне проникнення до житла.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин викладених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник не заперечила щодо обставин викладених у клопотанні та не заперечувала щодо задоволення даного клопотання, просила застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила клопотання розглядати без її участі, стосовно вирішення клопотання покладається на розсуд суду.

Відповідно до частини 1 статті 512 КПК України справа розглянута у відсутність ОСОБА_5 , оскільки згідно висновку стаціонарної судової психіатричної експертизи, ступінь наявної у ОСОБА_5 розумової відсталості настільки виражена, що перешкоджає його участі у розгляді справи.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, виходить з положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512,513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно положень статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.

Вчинене ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами та письмовими доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 квітня 2020 року.

Протоколом огляду місця події від 10 квітня 2020 року з фототаблицями до нього, за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого оглянуто домогосподарство по АДРЕСА_1 .

Протоколом огляду місця події від 10 квітня 2020 року з фототаблицями до нього, в ході якого оглянуто узбіччя прилеглої дороги по вул. Л. Українки, у с. Сокільчі Попільнянського району Житомирської області, в ході якого ОСОБА_5 видав поліцейським металеве відро, стілець з алюмінієвої труби, відрізки, куски мотузки чорного кольору та моток капронової мотузки білого кольору, які було вилучено в якості речових доказів.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 квітня 2020 року.

Довідкою до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 квітня 2020 року.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 квітня 2020 року.

Довідкою до протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 квітня 2020 року.

Протоколом проведеного слідчого експерименту від 28 квітня 2020 року з фототаблицями до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який розповів та показав про обставини вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

У ході проведення досудового розслідування, слідчим СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 05 травня 2020 року призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_5 ..

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №118-2020 від 20 травня 2020 року, ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладненою вживанням алкогольних напоїв, що відповідає критеріям шифру F70.1.міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. З приводу даного захворювання психіатричною МСЕК визнаний інвалідом II групи дитинства, довічно. Ступінь наявної у ОСОБА_5 розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував.

ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, виявляв клінічні ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладненою вживанням алкогольних напоїв. Ступінь наявної у ОСОБА_5 розумової відсталості була настільки виражена, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 на даний час потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом, враховуючи нерегулярний прийом підтримуючого лікування, відсутність можливого контролю за його прийомом з боку рідних, негативну характеристику з місця проживання, схильність до асоціальної поведінки, поверхневу критику до свого стану, поведінки та вчинків, зловживання алкогольними напоями.

У відповідності до положень статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно зі статтею 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до частини 3 статті 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності.

Відповідно до статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.
У відповідності до вимог статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

За роз`ясненнями, що містяться у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року слідує, що для визначення, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 94 КК України типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру, вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно статті 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно статті 67 КК України не встановлено.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що мало місце дане суспільно-небезпечне діяння.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, що виключає застосування відносно нього покарання, а також те, що на даний час він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, тому відповідно до ст. ст. 19, 92-94 КК України відносно ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру, а саме влаштувати його у психіатричний заклад із звичайним наглядом, згідно рекомендації психіатричної експертизи.
Відповідно до частини 2 статті 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно не накладався.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: відро металеве, стільчик із алюмінієвої труби, відрізки, куски мотузки чорного кольору та моток мотузки капронової білого кольору, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою: смт. Попільня, вул. Фомічова, 6, Житомирської області необхідно знищити.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувались.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005, Законом України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372, 376, 503, 504, 512-514 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 11 квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру шляхом його госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до видужання або якщо внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосовуваному заході медичного характеру.

Речові докази: відро металеве, стільчик із алюмінієвої труби, відрізки, куски мотузки чорного кольору та моток мотузки капронової білого кольору, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою: смт. Попільня, вул. Фомічова, 6, Житомирської області знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1