Дата документу 18.02.2020 Справа № 331/298/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/168/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/298/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка має на утриманні неповнолітніх дітей, працевлаштованої на посаді провідного інженера сектору ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 днів.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що вказаній особі обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_7 , будучи службовою особою Державного підприємства «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою», який є самостійним суб`єктом господарювання, що засноване на основі державної власності та входить до сфери управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, підпорядковане та підзвітне Державному підприємству «Головний науково дослідний та проектний інститут землеустрою», вчинили злочин за наступних обставин.
03.01.2020 приблизно о 12 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в службовому кабінеті Державного підприємства «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою»,за адресом: м. Запоріжжя вул. Українська буд.50, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті схилити ОСОБА_9 до надання їй неправомірної вигоди за вчинення дій, що входять до її компетенції, а саме безперешкодної приватизації земельної ділянки та подальшого внесення відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка приватизується ОСОБА_9 , в ході особистого спілкування з ОСОБА_9 , вимагала від останнього грошові кошти в розмірі 10000 гривень та 400 доларів США, при цьому додала, що у разі ненадання їй неправомірної вигоди, приватизація земельної ділянки та подальше внесення відомостей до Державного земельного кадастру не відбудеться.
21.01.2020 ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на отримання, шляхом вимагання, від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вчинення дій, що входять до її компетенції,призначила останньому зустріч біля Запорізького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, о 13 годині 30 хвилин 21.01.2020.
Після цього, 21.01.2020 приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будівлі Запорізького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за адресом: м. Запоріжжя пл. Пушкіна буд. 2, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди, за вчинення дій що входять до її компетенції, отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 9000 гривень та 400 доларів США, в якості неправомірної вигоди за безперешкодну приватизацію земельної ділянки та подальше внесення відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка приватизується ОСОБА_9 .
Після отримання від ОСОБА_9 вищевказаних грошових коштів в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_7 зберігала їх у своїй сумочці до моменту їх вилучення співробітниками поліції.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначила, що з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, встановлення двох ризиків, які можуть справдитися із великим ступенем вірогідності, слідчий суддя вважала, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню встановлених ризиків.

В апеляційній скарзі захисник вказує на необґрунтованість, незаконність ухвали у зв`язку з порушенням норм кримінально процесуального закону. в обґрунтування скарги зазначає, що вказані слідчим ризики носять декларативний характер, є надуманими та нічим не підтверджені. Слідчий суддя погоджуючись з існуванням лише одного із заявлених ризиків, однак зазначила про існування іншого ризику, який не було заявлено слідчим у клопотанні, чим на думку апелянта, порушила право на захист та взяла на себе роль обвинувачення. В той же час, захисник посилається на відсутність вказаних в ухвалі слідчого судді ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, апелянт посилається на відсутність доказів, які обґрунтовують підозру у вчиненні ОСОБА_7 вимагання неправомірної вигоди. Також в апеляційній скарзі захисник посилається на наявність стійких соціальних зв`язків, дані які характеризують підозрювану з позитивного боку, а тому вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, щоб підозрювана мала можливість ходити на роботу.

На підставі викладеного захисник просить змінити ухвалу слідчого судді від 23.01.2020 та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; підозрювану і її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти доводів та вимог апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону не в повній мірі.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 дій є обґрунтованою у тій мірі, яка достатня на цій стадії кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні на теперішній стадій процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, тому посилання захисника в сенсі необґрунтованості підозри колегія суддів вважає непереконливими.

Слідчий суддя також погодилась з існуванням одного із заявлених у клопотанні ризиків, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), а також зазначила про існування ще двох ризиків, які не були заявлені слідчим у клопотанні, а саме, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, в той же час дійшла висновку, що існування ризику переховування не доведено.

Колегія суддів погоджується в доводами апелянта на предмет того, що слідчий суддя самостійно встановлюючи існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зазначалися в клопотанні слідчого, порушила вимоги ч.2 ст.194 КПК України, адже фактично вийшла за межі своїх повноважень.

Крім цього, як правильно зазначав захисник під час розгляду клопотання, навіть при умові існування тих ризиків, які самостійно встановила слідчий суддя, для їх запобігання доречно було застосовувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, однак органом досудового розслідування відповідне клопотання не вносилося.

Наряду з цим, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність у підозрюваної стійких соціальних зв`язків і постійного місця проживання. Під час апеляційного розгляду надані відомості, які характеризують ОСОБА_7 з позитивного боку. Встановлено також, що підозрювана не має іншої роботи, і фактично утримує своїх сина і матір, які мають незадовільний стан здоров`я.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, а також приймаючи до уваги, що органом досудового розслідування не ставилося питання про відсторонення підозрюваної від посади, колегія доходить висновку про недоцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, внаслідок чого вважає необхідним змінити ухвалу слідчого судді, встановивши підозрюваній дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши їй залишати місце проживання з 21-00 години до 06-00 години наступного дня.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 днів змінити, заборонити ОСОБА_7 залишати місце проживання з 21-00 години до 06-00 години наступного дня.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4