Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4112/19
Провадження №: 1-кп/332/386/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоцерківка, Великобагачанського району, Полтавської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого начальником обчислювального цеху Концерну «Міські теплові мережі», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2019 приблизно о 20-15 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись біля території гаражного кооперативу «Північний», розташованого по вулиці Скворцова м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_6 , наніс останньому два удари лівою рукою в область обличчя, від яких він впав на землю, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 738 від 11.09.2019, синці у правій виличній ділянці, в ділянці підборіддя, садно в ділянці правої кисті, крововилив в ділянці верхньої губи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 8 вересня поточного року, в вечірній час він повертався зі свого гаражу на велосипеді додому. Біля гаражного кооперативу його велосипед стали переслідувати зграя собак, одна з яких його вкусила. Він зупинися, почав відганяти собак. У цей час з`явився потерпілий, від якого він дізнався що це його собаки. Він просив їх прибрати. Потерпілий на це не відреагував, а наблизився до нього та почав світити ліхтарем у обличчя. Між ними на цьому ґрунті виник конфлікт, потерпілий почав розмахувати руками. Він, оцінивши виниклу ситуацію як певну загрозу для себе, двічі ударив потерпілого лівою рукою по обличчю, від чого той впав. Після цього він направився додому. Щиро кається у скоєному, просив вибачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 8 вересня поточного року він повертався зі свого гаражу додому та побачив ОСОБА_5 , який їхав на велосипеді, а за ним бігла зграя собак, які живуть на території його гаражного кооперативу та яких він періодично доглядає. ОСОБА_5 їх відганяв та спитав у нього чиї собаки, він відповів що його. У цей час вони порівнялись. Обвинувачений без жодних пояснень наніс йому два удари рукою в обличчя, від чого він впав, та покинув місце конфлікту. За цим фактом він звернувся до органу поліції.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 738 від 11.09.2019 року: синці у правій виличній ділянці, в ділянці підборіддя, садно в ділянці правої кисті, крововилив в ділянці верхньої губи, виявлені у ОСОБА_6 які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії невеликої тяжкості;
-особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем працевлаштування характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває;
-обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття;
-обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, та той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді штрафу.
Під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоду у розмірі 20 000 грн., який він обґрунтовує тим, що протиправними діями ОСОБА_5 погіршився його стан здоров`я, в наслідок чого він звертався до медичної установи, був позбавлений можливості виходити на вулицю та спілкуватися з сусідами. Після цих подій він вимушений приймати заспокійливе, був позбавлений можливості нормально приймати їжу, що привело до моральних страждань, які він оцінює у 20 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, вважаючи їх не обґрунтованими.
З`ясувавши позицію учасників судового розгляду щодо позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Наявність даного ушкодження у потерпілого свідчить про наявність як фізичних так і душевних страждань.
Враховуючи, що в результаті вчинення злочину, потерпілому були нанесені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, тому суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 20000грн. є завищеним. Тому, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, також виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи сімейний та матеріальний стан обвинуваченого, суд визначає розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілому обвинуваченим, в сумі 1000 гривень, які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 .

Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заподіяну моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1