гСправа № 358/978/19 Провадження № 1-кс/358/96/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/96/20, за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 21 лютого 2020 року звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 05 лютого 2020 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 08.11.2019, як потерпілого у кримінальному провадженні №0000031, внесеного 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, як незаконно постановлену, та зобов`язати слідчого повторно належним чином розглянути клопотання потерпілого від 08.11.2019 та вчинити всі необхідні дії для збору належних доказів у кримінальному провадженні, виходячи із вимог, зазначених у даному клопотанні.

Обгрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_3 вказує на те, що оскаржувана постанова слідчого ОСОБА_4 є незаконною та необгрунтованою, оскільки: слідчим повторно не виконано вимоги ухвали слідчого судді щодо складення мотивованої постанови, в якій слідчий має аргументувати прийняте рішення; слідчим повторно не зроблено висновок про те, з яких мотивів вона виходила відмовляючи у проведенні слідчих дій та в чому полягає неможливість їх проведення; мотивувальна частина постанови не містить змісту обставин, які є підставами для відмови у задоволенні клопотання, мотивів прийняття рішення про відмову та їх обґрунтування; слідчим в порушення норм КПК України не вручено потерпілому особисто постанову після прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та на обгрунтування своїх вимог зазначив, що 08.11.2019 він, як потерпілий у кримінальному провадженні №0000031, внесеному 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, звернувся до слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 із клопотанням про проведення слідчих дій, а саме просив додаткового допитати за його (потерпілого) участю свідка ОСОБА_5 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів приєднання документів із архівного виконавчого провадження №33876039, яке згідно Акту вилучених виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 було знищене, до діючого виконавчого провадження №37759587, як доказ вчинення злочину. При цьому він просив слідчого з`ясувати у свідка ОСОБА_5 , яким чином потрапило до нього архівне виконавче провадження №33876039, яке було пред`явлене ним в судове засідання Богуславського районного суду 02.04.2018 після того, як комісія провела знищення вказаного виконавчого провадження, а також з`ясувати у свідка, де знаходяться матеріали виконавчого провадження №33876039 після огляду їх в судовому засіданні 17.04.2018. Крім того він просив допитати за його (потерпілого) участю начальника Богуславського відділу ДВС ОСОБА_6 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів обставин передачі архівного виконавчого провадження №33876039, яке повинне було бути знищене 28.02.2018 згідно Акту вилучення виконавчих проваджень для знищення, свідку ОСОБА_5 та в послідуючому враховане в якості доказів у цивільній справі №4-с/358/5/18.

Однак, слідчий Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , постановою від 12.11.2019 відмовила йому у задоволенні клопотання.

Після скасування зазначеної постанови слідчим суддею, слідчий ОСОБА_4 повторно 05.02.2020 винесла постанову, якою відмовила в задоволенні його клопотання. При цьому постанову належним чином не аргументувала та не виконала вимоги ухвали слідчого судді щодо складення мотивованої постанови. На його переконання слідчі дії відповідно до переліку, викладеному в клопотанні, повинні бути виконані у повному обсязі.

Слідчий Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , в судовому засіданні в задоволенні скарги ОСОБА_3 просила відмовити, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні №0000031 від 15.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України були проведені всі необхідні слідчі дії для з`ясування фактичних обставин справи. Постанова слідчого від 05.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 , є обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення вище вказаної скарги.

Заслухавши заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000031, внесеного 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17, ч. 1ст. 7 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових ) дій, негласних слідчих ( розшукових ) дій.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 15.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Крім того встановлено, що 08.11.2019 потерпілим по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_3 подано до слідчого Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

Зокрема, ОСОБА_3 в своєму клопотанні просив додаткового допитати за його (потерпілого) участю свідка ОСОБА_5 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів приєднання документів із архівного виконавчого провадження №33876039, яке згідно Акту вилучених виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 було знищене, до діючого виконавчого провадження №37759587, як доказ вчинення злочину. При цьому він просив слідчого з`ясувати у свідка ОСОБА_5 , яким чином потрапило до нього архівне виконавче провадження №33876039, яке було пред`явлене ним в судове засідання Богуславського районного суду 02.04.2018 після того, як комісія провела знищення вказаного виконавчого провадження, а також з`ясувати у свідка, де знаходяться матеріали виконавчого провадження №33876039 після огляду їх в судовому засіданні 17.04.2018.

Крім того, ОСОБА_3 просив допитати за його (потерпілого) участю начальника Богуславського відділу ДВС ОСОБА_6 з метою отримання відповідей на поставленні запитання для здобуття доказів обставин передачі архівного виконавчого провадження №33876039, яке повинне було бути знищене 28.02.2018 згідно Акту вилучення виконавчих проваджень для знищення, свідку ОСОБА_5 та в послідуючому враховане в якості доказів у цивільній справі №4-с/358/5/18.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 від 08.11.2019, слідчим Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області 12.11.2019 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання, яка була скасована ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 28.01.2020.

05.02.2020 слідчим ОСОБА_4 повторно винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання потерпілого ОСОБА_3 .

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що слідчий обгрунтовуючи свою постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 , вказала на те, що допитаний як свідок ОСОБА_5 повідомив що він не пам`ятає яке саме провадження він надавав для огляду, а також в який період часу (роки) він давав для огляду в суді виконавчі провадження. Також ОСОБА_5 повідомив, що можливо він надавав у 2018 році виконавче провадження, яке було завершене у 2015 році, а відповідно до наданого для ознайомлення Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018 виконавче провадження під номером 150, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою виконавчого провадження № 632/5 було розпочато 17.08.2012 та завершене 01.01.2013. ОСОБА_5 не може категорично стверджувати, що провадження щодо ОСОБА_3 , яке було завершене у 2013 році, він надавав для огляду в судовому засіданні, так я більш всього він надавав провадження, яке було завершене у 2015 році і в ньому можливо була копія виконавчого провадження, яке було завершене у 2013 році.

Допитаний 04.12.2019 в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що виконавче провадження, що вказане під № 150 в акті про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018, не перебуває у провадженні державних виконавців Богуславського РВ ДВС. Також ОСОБА_6 не відомо чи пред`являв ОСОБА_5 під час судових засідань виконавче провадження № 33876039.

Слідчий посилаючись на положення ч. 9 ст. 224 КПК України також вказала, що на даному етапі досудового розслідування відсутня необхідність у проведенні одночасних допитів, оскільки допитаний як свідок ОСОБА_5 повідомив що при вказанні йому номеру архівного виконавчого провадження № 33876039 він не пам`ятає яке саме провадження він надавав для огляду. Допитаний як свідок ОСОБА_6 повідомив, що йому не відомо чи пред`являв ОСОБА_5 під час судових засідань виконавче провадження № 33876039.

Враховуючи викладене, слідчий прийшла до висновку, що вимоги зазначені у клопотанні потерпілого ОСОБА_3 від 08.11.2019 не підлягають задоволенню.

Слідчий суддя перевіряючи обгрунтованість та законність оскаржуваної постанови враховує наступні положення КПК України та приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчим СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання, в якому вказані зміст обставин для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обгрунтування цих мотивів та посилання на положення КПК України.

Зі змісту постанови слідчого можна зробити висновок, що потерпілому ОСОБА_3 надано відповіді на поставленні в клопотанні від 08.11.2019 питання щодо відсутності підстав необхідності повторного допиту, за участю потерпілого, свідка ОСОБА_5 та про відсутність підстав для одночасного допиту потерпілого ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_6 . При цьому слідчий вказала, що згідно ч. 9 ст. 224 КПК України проводити одночасний допит потерпілого та свідків - це є правом слідчого і вона на даному етапі не вбачає необхідності проводити одночасний допит вказаних осіб.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що слідчий ОСОБА_4 відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 належним чином мотивувала, пославшись при цьому на норми Кримінального процесуального кодексу України, якими врегульовано порядок допиту свідків.

Зокрема, частиною дев`ятою ст. 224 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Тобто, дана процесуальна норма передбачає право, а не обов`язок слідчого, провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість оскаржуваної постанови, відповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком у відмові в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 05.02.2020 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 08.11.2019 року, залишити без задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1