ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000455 від 20.04.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козаровичі Вишгородського району Київської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, працюючого вантажником на ТОВ «Фора», не є інвалідом, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.02.2003 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі;
26.04.2012 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;
23.07.2012 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
28.07.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 23.06.2017 по відбуттю покарання;
у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20 квітня 2020 року в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, проходивши повз огороджену територію, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ТОВ «Єврохіммаш К.О.» в особі директора ОСОБА_7 , вирішив незаконно збагатитися за рахунок крадіжки належного останньому майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відразу після цього, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, перелізши через огорожу, проник на огороджену по всьому периметрі територію за адресою: АДРЕСА_2 , де, підійшов до господарського приміщення з тильної сторони та шляхом застосування підручного інструменту віджав вікно, через яке протиправно проник до вказаного приміщення.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 перебуваючи у господарському приміщенні, таємно викрав наступне майно: тиски станочні поворотні 300 мм, вартістю 18900 грн. 00 коп. та металевий трос діаметром 12 мм. довжиною 5 м., вартістю 42 грн. 24 коп. за 1 м., загальною вартістю 211 грн. 20 коп.
У подальшому ОСОБА_4 намагався зникнути з місця вчинення злочину та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, однак не зміг вжити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений і затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення охоронником.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він дійсно 20 квітня 2020 року проходив повз огороджену територію ТОВ «Єврохіммаш К.О.» та, оскільки через запроваджений по всій Україні карантином не міг знайти роботу і йому були потрібні гроші, вирішив вчинити крадіжку. Для цього він переліз через огорожу, проник на територію підприємства, де підійшов до господарського приміщення з тильної сторони та віджав вікно, через яке проник до вказаного приміщення, звідки викрав тиски станочні та металевий трос. Трос протягнув через тиски та хотів винести з території підприємства, однак був виявлений і затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення охоронником. Розкаюється та шкодує про вчинене. Просить не позбавляти волі та призначити умовний термін.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 прокурора та представника потерпілого, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті).
Підстав для застосування ст. 69, 69-1 та 75 КК України судом не встановлено.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 , слід рахувати з дня проголошення вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України та з врахуванням п. 26 Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового провадження за цим вироком, слід зарахувати у строк покарання.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
З урахуванням призначеного судом покарання запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін та продовжити, але не більше як на 60 діб.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.06.2020.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.05.2020 до 22.06.2020.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити, але не більше як на 60 діб.

Речові докази, а саме:

?тиски станочні поворотні 300 мм, металевий трос діаметром 12 мм. довжиною 5 м., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 після набуття вироком законної сили залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9 -Тьолушкіна