Справа № 481/1376/19
Провадж.№ 1-кс/481/430/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Новий Буг клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт, ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області у кримінальному провадженні № 0000498 від 01.10.2019 року, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт майна.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт майна відповідно до ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області (справа 481/1376/19) про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 53Б державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на даний час є необґрунтованим та підлягає скасуванню відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст.174 КПК України.

Особа, в інтересах якої подане клопотання, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлялися належним чином, подавши заяву про розгляд клопотання в його відсутність, обгрунтування та вимоги клопотання підтримав.

В судовому засіданні представник третьої особи, щодо майна якого вирішувалось питання про арешт, ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, мотивуючи тим, що підстав вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно на даний час не відпала, і воно може бути відчужене, перетворене, приховане, в разів скасування такого арешту.

Слідчий суддя, заслухавши адвоката ОСОБА_3 , слідчу ОСОБА_4 , вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, матеріали кримінального провадження № 0000498 від 01.10.2019 року, приходить до наступного.

На підтвердження своїх доводів представник володільця майна посилається на те, що з часу накладення арешту на майно, а саме з 01.10.2019 року до теперішнього часу, жодних слідчих дій з автомобілем слідчим проведено не було, розмір шкоди для правильної кваліфікації кримінального правопорушення не встановлено, експертиза для встановлення факту спричинення істотної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, не призначена, про підозру жодній особі не оголошено, а володільцю арештованого майна, у зв`язку з неможливістю користуватись своїм майном, заподіюється матеріальна шкода.

Судовим розглядом встановлено, що 01.10.2019 року слідчим відділенням Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області зареєстроване кримінальне провадження № 0000498 від 01.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 01.10.2019 року (справа № 481/1376/19) накладено арешт на майно, вилучене 30.09.2019 року під час огляду місця події - території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської обалсті на відстані 3 км. від с. Майорівка Новобузького району Миколаївської області, а саме автомобіль марки "ГАЗ" моделі 53 Б, р.н. НОМЕР_1 , та свіжо спиляні стовбури дерев діаметром від 15 до 20 см., у кількості близько 50-ти штук, та діаметром від 30 до 50 см. у кількості близько 40 штук, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000498.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статями 7, 16, КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Протягом досудового розслідування не встановлено істотної шкоди для встановлення складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України та не підтверджено допустимими, в розумінні ст.86 КПК України доказами, що арештований автомобіль є засобом вчинення злочину, кваліфікуючі ознаки, по якому до теперішнього часу не встановлені .

Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, жодній особі в тому числі і фактичному постійному володільцю автомобіля ОСОБА_5 або тимчасовому користувачу автомобіля ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину не оголошено.

Крім того, з пояснень слідчого ОСОБА_4 вбачається, що слідчі дії (призначення експертизи) з зазначеним транспортним засобом проводитись не плануються, оскільки їх можливість відпала, що, на думку слідчого судді, не перешкоджає вільному користуванню вказаним транспортним засобом його володільцем.

Отже, правових підстав для подальшого арешту автомобіля у вигляді заборони користуватись ним у кримінальному провадженні № 0000498 від 01.10.2019 року, досудове розслідування у якому здійснюється за ч. 1 ст.246 КК України, на думку слідчого судді, відсутні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та скасування арешту, накладеного на автомобіль марки ГАЗ 53Б державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та перебуває у володінні ОСОБА_5 , у вигляді заборони користуватись ним, залишивши накладення арешту у вигляді заборони відчуження цього майна .

У зв`язку зі скасуванням арешту у вигляді заборони користування майном, вилучений 01.10.2019 року та поміщений на майданчик Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області автомобіль марки ГАЗ 53Б державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та перебуває у володінні ОСОБА_5 , необхідно повернути його володільцю у користування.

Керуючись ст.174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт, ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_8 від 01.10.2019 року по справі № 481/1376/19 на майно, а саме автомобіль ГАЗ 53Б державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та перебуває у володінні ОСОБА_5 , у вигляді заборони користування вказаним транспортним засобом та передати його володільцю.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в повному обсязі буде проголошена 28.12.2019 року о 11 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1