Справа № 304/1995/19 Провадження № 1-кп/304/121/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката
ОСОБА_7 ,
заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 04 жовтня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир-Лунга Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, гагауза, громадянина України, раніше не судимого,

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кишинів Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, непрацюючого, узбека, громадянина Молдови, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

згідно обвинувального акту 02 жовтня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_10 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, які пообіцяли їм грошову винагороду, на території Харківської області неподалік Державного кордону України прийняли від невстановлених осіб чотирьох громадян Республіки Афганістан ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких перевезли до квартири за невстановленою адресою у місті Харкові, де знаходилися ще двоє громадян Республіки Афганістан ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , забезпечивши їх продуктами харчування та перешкоджаючи пересуватися за межами квартири. 03 жовтня 2019 року близько 14.00 год обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_21 прибули із вказаними шістьома громадянами Республіки Афганістан на залізничний вокзал м. Харкова, де придбали для всіх білети на потяг до м. Свалява Закарпатської області, а наступного дня близько 12.00 год, прибувши до місця призначення, замовили два автомобілі таксі, на яких поїхали в напрямку міста Перечин Закарпатської області до Державного кордону України, однак близько 14.00 год, рухаючись по вулиці Будівельників в місті Перечин Закарпатської області, на залізничному переїзді, разом з шістьома громадянами Республіки Афганістан були виявлені та затримані співробітниками УСБУ в Закарпатській області, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 332 КК України.

До початку судового засідання ОСОБА_8 подав клопотання про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2019 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно транспортний засіб «Citroen», марки «Jampy», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрованого на ОСОБА_22 , та яким він керував на підставі усного доручення власника, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися чи користуватися даним транспортним засобом. Вважає, що на даний час необхідність в арешті вказаного транспортного засобу відпала, розслідування у кримінальному провадженні закінчено, жодних підозр йому не пред`явлено, у вчиненні будь-яких протиправних дій він не приймав. Оскільки сліди злочину на транспортному засобі не наявні, його використання власником чи володільцем не може зашкодити кримінальному провадженню, а відтак просить клопотання задовольнити.

Заявник ОСОБА_8 у судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти клопотання заперечив та просив відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю і безпідставністю.

У судовому засіданні захисники обвинувачених залишили вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та необхідні для його вирішення матеріали кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з доданої заявником копії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2019 року, що роздрукована заявником з ЄДРСР, встановлено, що вказаною ухвалою, серед іншого, накладено арешт на автомобіль марки «Citroen», марки «Jampy», білого кольору, 2001 року випуску.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За змістом ст. 174 КПК України особа, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На день розгляду клопотання, ініціатором звернення не доведено, що у рамках даного кримінального провадження відпала потреба у застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна транспортного засобу марки «Citroen», моделі «Jampy», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, 2001 року випуску.

Доводи ОСОБА_8 про те, що як йому відомо, на даний час відпала необхідність в арешті зазначеного транспортного засобу матеріалами клопотання не доведено, під час розгляду клопотання таких не надано, як і не надано жодних доказів, що підтверджували б належність вказаного транспортного засобу на праві власності якому-небудь власнику чи на праві володіння ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене, оскільки в судовому засіданні заявник ОСОБА_8 жодних доказів щодо правомірності володіння автомобілем, на який накладено арешт суду не надав, не довів, що у застосуванні арешту відпала потреба, вилучений транспортний засіб є речовим доказом, відіграє важливу роль в кримінальному провадженні з метою його збереження, запобіганні можливості приховування, пошкодження, зникнення, втрати, передачі, відчуження, суд приходить до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання та вважає, що у задоволенні такого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 315-316, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 04 жовтня 2019 року відмовити.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1