ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1317/20 Справа № 204/8722/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом,
За участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
особи, відносно якої продовжено застосування
примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 24.11.2016 відносно ОСОБА_7 , 1980 року народження, в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
18 березня 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали провадження з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на вказану ухвалу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.
В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду зазначено, що оскаржувану ухвалу захисник отримав лише 24.02.2020 року після того, як отримав відповідь від медичного закладу з надання психіатричної допомоги на свій адвокатський запит, і в такий спосіб дізнався про наявність такої ухвали, після чого надіслав запит до суду першої інстанції з метою направлення копії ухвали на його поштову адресу.
Вказує, що він не приймав участь у судовому засіданні, в якому була постановлена оскаржувана ухвала від 10.12.2018 року, його підзахисний ОСОБА_7 також не приймав участь у судовому засіданні, що вбачається з тексту оскаржуваної ухвали. Разом з тим, формальна участь у судовому засіданні захисника ОСОБА_9 , яка діяла за призначенням і дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призвела до такої фактичної та правової ситуації, що семи денний строк на подання апеляційної скарги є пропущеним. Однак, цей строк підлягає поновленню, оскільки існують поважні причини для поновлення такого строку.
Зазначає, що сторона захисту не може бути позбавлена права на доступ до правосуддя, а відтак, пропущений з поважних причин строк підлягає поновленню.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та особа, відносно якої продовжено застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання захисника, зазначила, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси ОСОБА_7 представляв захисник адвокат ОСОБА_9 , призначений судом.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на іншу ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, як це передбачено п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, судове засідання суду першої інстанції від 10 грудня 2018 року відбувалося за участі представника особи, щодо якої розглядається питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 , яку було залучено судом з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області.
З наданих до апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 додатків вбачається, що договір про надання правової допомоги між ОСОБА_7 , яка діє в якості опікуна недієздатного ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_6 укладено лише 03 лютого 2019 року, тобто вже після розгляду справи судом першої інстанції.
Таким чином, будь-яких доказів того, що адвокат ОСОБА_6 до 03 лютого 2019 року мав повноваження представляти інтереси ОСОБА_7 суду апеляційної інстанції не надано.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу має право подати законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У відповідності до ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст.117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова Верховного Суду України від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , відповідно до ст. 399 КПК України, підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 117, 395, 399, 401, 405 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відмовити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом повернути апелянту.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: