1Справа № 335/163/19 1-кп/335/202/2020
В И Р О К
16 червня 2020 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, неодружений, працює кур`єром «Вейкап-трейдинг», зареєстрований за адресом АДРЕСА_1 , мешкає за адресом АДРЕСА_2 , раніше не засудженого:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
10.11.2018 року, приблизно о 08 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вулиці Леоніда Жаботинського, з боку бульвару Центрального в напрямку вулиці Якова Новицького в м. Запоріжжі.
В цей час, на нерегульований пішохідний перехід, який розташований в районі ЛЕП №54 та позначений дорожньою розміткою 1.14.1 (нерегульований пішохідний перехід) та дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, вийшла пішохід ОСОБА_6 , яка почала перетинати проїзну частину вулиці Леоніда Жаботинського, справа-наліво відносно руху автомобіля «DAEWOO LANOS».
Під час руху, по вищевказаній вулиці, водій ОСОБА_7 , наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по ньому, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та не надавши перевагу в русі останньому, виїхав на пішохідний перехід та скоїв передньою лівою частиною кузова автомобіля на неї наїзд.
Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:
-п.18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-868 від 26.12.2018 року, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, з якими була госпіталізована до КУ «МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя».
Згідно висновку судової медичної експертизи №1512 М від 21.12.2018 року, тяжка черепно-мозкова травма, закритий перелом луски лівої скроневої кістки з переходом лінії перелому на середню черепну ямку, забій головного мозку тяжкого ступеню з утворенням епідуральної (над твердою оболонкою головного мозку), гематоми вздовж лінії перелому, з розвитком набряку речовини головного мозку, зі зміщенням структур головного мозку вправо, забій м`яких тканин в лівій скроневій області, реактивний набряк м`яких тканин лівого ока у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
Закритий подвійний перелом лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, перелом тіла лівої ключиці без зміщення кісткових фрагментів, крайовий перелом акроміального кінця лівої ключиці, набряк м`яких тканин в ділянці лівої ключиці у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не було небезпечним для життя в момент його спричинення, але потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день.
Дане ушкодження утворилось від дії тупих предметів та могли утворитись в результаті удару виступаючими частинами рухаючогося автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково. Суду, під час допиту 12.11.2019 року, пояснив, що 10.11.2018 року, приблизно о 08-20 год, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Леоніда Жаботинського, з боку бульвару Центрального в напрямку вулиці Якова Новицького в м. Запоріжжі зі швидкістю, приблизно 50-60 км./год.. Автомобіль був у справному стані. Ділянка дороги, по якій він рухався мала по одній смузі у кожному напрямку. Йому було відомо, що в напрямку його руху є нерегульований пішохідний перехід. На дорозі був іній, дорога була слизька. Був світлий час доби. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, якій позначений дорожньою розміткою «зебра» та дорожніми знаками «Пішохідний перехід», він побачив, приблизно на відстані 20-30 метрів від нього, як на зазначений пішохідний перехід вийшла потерпіла ОСОБА_8 , на голові у якої був одягнений капюшон та, як з`ясувалось пізніше, в вухах були навушники. ОСОБА_6 почала переходити проїзну частину через пішохідний перехід справа наліво відносно його напрямку руху. Потерпіла рухалася шагом, середнім темпом. Побачивши потерпілу, він застосував гальмування та подав звуковий сигнал, але не зважаючи на прийняті ним заходи, уникнути наїзду на пішохода йому на вдалося, в наслідок чого відбувся контакт передньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля з пішоходом ОСОБА_8 , від якого остання впала на дорожнє покриття. Це відбулося на його смузі руху Він повідомив про дорожньо-транспортну пригоду поліцію та викликав швидку допомогу. Так як швидка допомога довго не приїжджала, він на власному автомобілі відвіз потерпілу до лікарні, після чого повернувся на місце пригоди. Також вважає, що потерпіла не дотрималась Правил дорожнього руху, так як перетинаючи проїзджу частину не переконалась в безпеці.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у скоєнні злочину, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілої, висновками експертиз, даними протоколів процесуальних дій та іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Допитана в ході судового розгляду 10.12.2019 року потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що 10.11.2018 року, приблизно о 08-30 год., вона підійшла до проїзної частини вул. Л. Жаботинського у м. Запоріжжя, до нерегульованого пішохідного переходу, з метою перейти проїзджу частину вказаної вулиці. Знаходячись біля пішохідного переходу, вона подивилась направо і наліво, поблизу вказаного пішохідного переходу наближаючогося автотранспорту не було, тому вийшла на пішохідний перехід «зебра» і почала переходити проїзджу частину справа-наліво, відносно руху автотранспортну в бік вул. Лермонтова. Що відбулося далі, вона не пам`ятає, так як прийшла до тями в 5-й Міській клінічній лікарні м. Запоріжжя, де від медичний працівників лікарні дізналась, що її збив автомобіль. В лікарні їй поставлений діагноз: тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку, перелом основи черепу, закрита тупа травма грудної клітини, перелом перелом лівої ключиці зі зміщенням. Більш детальних обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає.
Крім того у ході судового слідства судом досліджено письмові докази сторони обвинувачення, а саме:
Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.11.2018 року, відповідно якого, 10.11.2018 в період часу з 09 години 30 хвилин по 10 годину 20 хвилини, слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було проведено огляд місця події за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в районі буд. № 49 по вул. Патріотичній в м. Запоріжжя, під час проведення якого було зафіксовано дорожню обстановку на місці ДТП (а.с.147-152).
Під час огляду місця події були встановлені наступні вихідні дані:
- місце дорожньо-транспортної пригоди розташовано на нерегульованому пішохідному переході, розташованому по вул. Л.Жаботинського м. Запоріжжі;
- проїжджа частина вул. Л.Жаботинського в м. Запоріжжі, в районі дорожньо-транспортної пригоди: пряма, горизонтальна;
- стан дорожнього покриття в районі місця дорожньо-транспортної пригоди: асфальтобетонне, зволожене, чисте, без ям, вибоїн та пошкоджень;
- час доби в момент ДТП: світлий час доби;
- погодні умови: ясно, без опадів;
- проїзна частина вул. Л. Жаботинського в місці дорожньо-транспортної пригоди має по одній смузі руху в кожному напрямку. Загальна ширина проїзної частини дороги 7,9 метрів;
- в місці дорожньо-транспортної пішохідний перехід має ширину - 4,0 метра, позначений дорожніми знаками - 5.35.1 та 5.35.2 - ПДР України та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України. (Розташування дорожніх знаків та пішохідного переходу зазначено на схемі до огляду місця події від 10.11.2018);
- відомості про завантаження автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 та технічний стан: водій, без пасажирів та вантажу. Автомобіль в момент ДТП знаходився в технічно справному стані;
- автомобіль «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 здійснював рух по вул. Л.Жаботинського зі сторони бул. Центрального в напрямку вул. Я.Новицького в м. Запоріжжі, на відстані 2,7 метрів від правої бічної частини кузова до правого краю дороги, зі швидкістю 60 км/год.;
- в цей час на нерегульований пішохідний перехід позначений дорожньою розміткою «Зебра», вийшла пішохід ОСОБА_6 яка прямолінійно, перпендикулярно проїзній частині, на відстані 1,9 метрів від лівого краю дорожньої розмітки «зебра», відносно напрямку свого руху, почала перетинати дорогу справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- під час руху, водій автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , побачивши пішохода застосував гальмування, проте уникнути наїзду не зміг та передньою лівою частиною кузова скоїв на неї наїзд;
- місце наїзду на пішохода розташовано на пішохідному переході, на відстані 3,4 метрів від правого краю проїзної частини дороги за напрямком руху в сторону вул. Я. Новицького та 1,9 метра від лівого краю дорожньої розмітки «зебра», по ходу руху пішохода ОСОБА_6 (19,0 метрів від ЛЕП № 54 в напрямку руху в сторону вул. Я. Новицького) (схема до протоколу ОМП від 10.11.2018);
- з місця виходу на пішохідний перехід «зебра» до місця наїзду пішохід ОСОБА_6 подолала відстань 3,4 метрів;
- вся дорожня слідова інформація та пошкодження транспортного засобу (потертість пилового нашарування) зафіксована в протоколі та схемі огляду місця пригоди від 10.11.2018.
Протокол огляду від 12.12.2018, відповідно якого, 12.12.2018 за участю водія ОСОБА_7 було проведено додатковий огляд місця події в ході проведення якого останній пояснив обставини та вказав механізм вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.155-158).
Під час додаткового огляду місця події були встановлені наступні додаткові вихідні дані:
- в ході додаткового огляду було встановлено темп руху пішохода ОСОБА_6 , який на експериментальному відрізку 3,4 метрів склав: t1- 3,2 сек.; t2- 3,0; сек.; t3- 3,2 сек. T.ср- 3,16 сек.;
- видимість елементів проїжджої частини, для водія автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 нічим не обмежена та складає не менше 300 метрів. Водій автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 постійно міг бачити пішохода ОСОБА_6 з моменту виходу її на пішохідний перехід та під час її подальшого руху по пішохідному переході;
- небезпека для руху водію автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 настає з моменту виходу пішохода ОСОБА_6 на нерегульований пішохідний перехід.
Висновок експерта судової інженерно-транспортної експертизи №9-868 від 26.12.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 року, відповідно до якого:
1. Водій автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пп. 12.4, 12.9б, 18.1 Правил дорожнього руху України.
2. Дії водія автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не відповідають вимогам 12.4, 12.9б, 18.1 Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 п.18.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.
3. Водій автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду пішохода шляхом застосування екстреного гальмування з зупинкою до місця наїзду (а.с.167-172).
Висновок судової медичної експертизи №1512 М від 21.12.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2018 року, відповідно до якого, тяжка черепно-мозкова травма, закритий перелом луски лівої скроневої кістки з переходом лінії перелому на середню черепну ямку, забій головного мозку тяжкого ступеню з утворенням епідуральної (над твердою оболонкою головного мозку), гематоми вздовж лінії перелому, з розвитком набряку речовини головного мозку, зі зміщенням структур головного мозку вправо, забій м`яких тканин в лівій скроневій області, реактивний набряк м`яких тканин лівого ока у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.
Закритий подвійний перелом лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, перелом тіла лівої ключиці без зміщення кісткових фрагментів, крайовий перелом акроміального кінця лівої ключиці, набряк м`яких тканин в ділянці лівої ключиці у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що не було небезпечним для життя в момент його спричинення, але потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день.
Дане ушкодження утворилось від дії тупих предметів та могли утворитись в результаті удару виступаючими частинами рухаючогося автомобіля в умовах дорожньо-транспортної пригоди (а.с.160-163).
Суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_7 доведена у повному обсязі сукупністю досліджених доказів, які логічні, послідовні і взаємоузгодженні, підстав сумніватися в їх достовірності судом не встановлено. Суд бере до уваги викладені докази при постановлені вироку.
Разом з тим, суд критично відноситься до тверджень сторони захисту, щодо недотримання потерпілою п.п.4.14 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п.п.4.14 Правил дорожнього руху, 4.14. пішоходам, зокрема, забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.
Суду не надано належних та допустимих доказів, щодо порушення потерпілою ОСОБА_6 під час перетину 10.11.2018 року проїзної частини вулиці Леоніда Жаботинського і доводи обвинуваченого спростовуються показами потерпілої, протоколами огляду місця події та висновком експерта судової інженерно-транспортної експертизи №9-868 від 26.12.2018 року.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винними.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав себе винним частково, раніше не судимий, характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, на обліках в КУ «ЗОНД», КУ «ЗОПЛ» не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батьків- пенсіонерів, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України суд визнає надання медичної допомогу потерпілій безпосередньо після вчинення злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 основне покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, та враховуючи, що робота обвинуваченого пов`язана з кур`єрською доставкою за допомогою автомобілю, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , мета покарання передбачена ч. ч. 2, 3 ст. 50 КК України, буде досягнута при призначенні йому за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Також призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Позивачем ОСОБА_6 30.01.2019 року подано до суду цивільний позов до відповідача ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою злочином (а.с.16).
05.09.2019 року позивачем ОСОБА_6 подано уточнену позовну заяву до відповідача ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, в обґрунтування якого вказує наступне (а.с.99).
Після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.11.2018 року, вона змушена була лікуватися більше 20 днів на стаціонарному лікуванні та тривалий час на амбулаторному. Вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. Їй було зроблено трепанацію черепу і на теперішній час у неї відсутня кістка на черепі. Всі ці травми завдали їй нестерпного фізичного болю, яку відчуває до теперішнього часу. Їй було зроблено декілька операцій і її чекає ще не одна. У її ключицю для того щоб зрісся перелом вмонтовано металеву пластину, з якою вона повинна жити кілька років, а в подальшому її необхідно видалити шляхом проведення операції. Вона несла і продовжує нести моральні страждання від пережитого болю, а також від того, що вона не може жити повноцінним життям. Вона тривалий час не могла жити повноцінним життя, відповідно не могла ні купатись, ні нормально сходити до вбиральні у зв`язку з чим, відчувала і великі моральні страждання, відчуває себе фізично неповноцінною людиною, її постійно переслідує депресивний стан. У зв`язку з трепанацією черепа, їй зрізали довге волосся, в результаті чого вона повинна була постійно ходити у головному уборі, щоб приховати усі сліди операції на голові. Все це, їй, як молодій дівчині завдає сильних душевних страждань. Через свою теперішню зовнішність вона соромилась спілкуватись із своїми друзями та знайомими і взагалі не виходить на люди. Її не покидає постійний депресивний стан і страх до автотранспорту. Вона боїться залишатися наодинці. Крім того, повністю змінився постійний ритм життя, вона змушена ходити по різним інстанціям, поліція, юридична консультація, суд, а також змушена постійно проходити лікування у медичних закладах, що також завдає їй моральні страждання. Вона майже втратила усі свої соціальні зв`язки, соромиться спілкуватися зі своїми знайомими та друзями через свою зовнішність. Крім того, вона змушена була покинути навчання в університеті через хворобу. У зв`язку із отриманими травмами їй було встановлено другу групу інвалідності безстроково, що підтверджується Довідкою до Акту огляду МСЕК №250329. Моральну шкоду оцінює у 100 000 гривень. Моральні страждання вона продовжує нести і буде їх нести у подальшому у невизначений та непередбачуваний термін, тому що ушкоджене здоров`я вже не повернути, тому вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є цілком обґрунтованими.
Відповідач ОСОБА_7 позов визнав частково. Суду пояснив, що згоден з тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_6 завдано моральну шкоду. Щодо розміру моральної шкоди, просить врахувати, що він сплатив потерпілій 8000 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди. Крім того просить врахувати його сімейне і матеріальне становище, а саме: він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та батьків - пенсіонерів.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Дослідженням письмових доказів, наданих в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що заподіяна ОСОБА_6 моральна шкода є очевидною.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , які полягали у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, а наслідки для потерпілої є психотравмуючими та обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування, перешкоджали можливості активної і повноцінної життєдіяльності та викликали формування негативних психологічних переживань. Суд зважує і на те, що потерпіла ОСОБА_6 перенесла фізичний біль, обумовлений спричиненими їй тяжкими тілесними ушкодженнями, переживала емоційний стрес, у зв`язку з чим у неї виникала необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності, а негативні наслідки вчинення злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію.
Враховуючи глибину і тривалість моральних страждань потерпілої ОСОБА_6 , суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості за обставин цього кримінального провадження.
Твердження сторони захисту, щодо матеріального і сімейного стану обвинуваченого ОСОБА_7 , є неспроможними.
Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
В даному випадку суд не бере до уваги матеріальне становище обвинуваченого та інші обставини, на які останній посилався, як на підстави для зменшення заявленого розміру моральної шкоди.
Враховуючи вищевикладене, позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, підлягає задоволенню повністю.
На підставі ст.174 КПК України, арешт накладений, з метою збереження речових доказів, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року на транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , підлягає скасуванню.
Разом з тим, арешт накладений на вищезазначений автомобіль ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019 року з метою забезпечення цивільного позову, скасуванню не підлягає у зв`язку з задоволенням цивільного позову потерпілої.
Процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-868 від 26.12.2018 року в сумі 1716 грн. на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_3 , мешкає за адресом: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресом: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 100 000 (сто тисяч) гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року на транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-868 від 26.12.2018 року в сумі 1716 (одну тисячу сімсот шістьнадцять) гривень.
Речовий доказ: транспортний засіб марки „DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, червоного кольору, номер (шасі), кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 повенути останньому.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1