У Х В А Л А Справа № 932/1396/20

Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/771/20

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчої по кримінальному провадженню № 0000350 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року слідча СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , звернулась до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на майно, що вилучене в ході огляду 03 лютого 2020 року, а саме: на автомобіль марки «ЗАЗ-110308», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. В силу вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Розглянувши клопотання та вивчивши надані до нього додатки, прихожу до висновку про необхідність повернення його прокурору для усунення недоліків. Так, у клопотанні слідча прохає накласти арешт на майно, що вилучене іншим слідчим при огляді ділянки автодороги. Ані у мотивувальній, ані у прохальній частині клопотання, слідча не вказує, хто є власником або володільцем майна, що прохає арештувати. Так, слідча прохає накласти арешт на майно «для особи, у володінні якої воно перебуває», тобто нею не встановлено особу володільця чи власника майна, не визначено співмірність та необхідність втручання у права власності такої особи, не обґрунтовано ризики вчинення такою особою, як власником чи володільцем, певних дій із речовим доказом. Крім цього, надані слідчому судді докази не дають можливості виконати вимоги ст. 172 КПК України щодо обов`язкового повідомлення власника чи володільця майна про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Оскільки розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без участі власника такого майна чинним КПК України не передбачений, а його особа у клопотанні не визначена, повертаю клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків та встановлюю строк у сімдесят дві години для їх усунення шляхом надання до суду клопотання про накладення арешту на майно із зазначенням його власника, його місцезнаходження чи місце проживання, його контактних даних.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , про накладення арешту повернути прокурору, встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1