КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення не містить визначення дати, часу та місця вчинення ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови з іншими особами, які утворюють склад інкримінованих йому дій, а також в акті не зазначено про кількість таких осіб. Обвинувальний акт та реєстр матеріалів також не містить даних про те, у яке саме провадження та коли відбулося виділення матеріалів щодо іншої особи (осіб).

Також обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України в частині викладу правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , які завдали майнової шкоди в особливо великих розмірах, оскільки станом на 05.02.2019 особливо великий розмір складає 576 300 грн., а станом на 11.01.2019, згідно встановленого НБУ курсу гривні до долару США майнова шкода утворює суму 519 529,08 грн.
Окрім того, з обвинувального акту є незрозумілим, якими діями ОСОБА_6 завдав майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Також є такими, що не відповідають вимогам ст. 291 КПК України дії прокурора із затвердження та вручення в дійсному кримінальному провадженні двох обвинувальних актів.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Зокрема прокурор вказує, що обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України. Так, у обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Дата, час та місце вчинення ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови з іншими особами, розмір завданої шкоди є обставинами вчинення злочину, які в підготовчому засіданні не доводяться. Виклад правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , які завдали майнової шкоди в особливо великих розмірах також відповідає вимогам КК і КПК України, оскільки останній висунув вимогу потерпілому про надання йому 34 000 доларів США, що станом на 10.01.2019 перевищує суму в 576 300 грн. При цьому суд вийшов за межі повноважень, передбачених главою 27 КПК України, вдавшись до оцінки суті обвинувачення і правильності кваліфікації дій обвинуваченого. Крім того, у пункті 35 розділу ІІ Реєстру матеріалів містяться дані про виділення матеріалів досудового розслідування, а в матеріалах міститься відповідна постанова. Крім того, первинний обвинувальний акт від 03.10.2019 до суду не направлявся.

Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В порушення вказаних положень закону у обвинувальному акті не зазначено дату, час та місце вчинення ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови з іншими особами, які утворюють склад інкримінованих йому дій, а також в акті не зазначено про кількість таких осіб.
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Доводи прокурора про те, що суд вдався до оцінки суті обвинувачення і правильності кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставними, адже висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України ґрунтуються на очевидних недоліках тексту обвинувального акту.
Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, і зокрема: засуду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України (п.1 ст.9 КПК), та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (ст.20 КПК).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, повернуто прокурору, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3