Справа №635/1862/20
Провадження №1-кс/635/525/2020
УХВАЛА

31 березня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Циркуни Харківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

30 березня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 57 діб з урахуванням строку досудового розслідування, тобто до 27.05.2020 .

Як вбачається з клопотання слідчого, 26.03.2019 приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в сосновому лісі на відстані близько 450 метрів від будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки, маючи злочинний намір на нанесення тяжких тілесних ушкоджень та реалізуючи його, діючи протиправно, знаходячись в положенні сидячи на заваленому стовбурі дерева збоку справа від потерпілого ОСОБА_6 , взяв правою рукою кухонний ніж, який лежав поряд на землі, та наніс один удар вказаним ножем в область животу ОСОБА_6 , спричинивши останньому, згідно довідки КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» №01/1402 від 27.03.2020, проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки та шлунку, внутрішньо очеревинною кровотечею ІІ ступеню. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Циркуни Харківського району Харківської області, громадянин України, українець, маючий вищу освіту, не одружений, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий. Допитаний в якості підозрюваного гр. ОСОБА_4 повністю визнав свою провину та пояснив, що 26.03.2020 в ході словесного конфлікту він наніс удар кухонним ножем потерпілому ОСОБА_6 . Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 26.03.2020 відповідно до якого під час проведення огляду місця події неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_2 , були вилучені ганчірка зі слідами РБК, змив з трави зі слідами РБК, скляну рюмку;

- свідченнями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 26.03.2020 він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися разом у лісі та випивали спиртні напої. Під час перебування у лісі свідок почув крик ОСОБА_8 і повернувшись побачив останнього з пораненням живота. Поряд з ОСОБА_8 знаходився ОСОБА_12 у якого в руці був кухонний ніж на якому була кров;

- свідченнями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 26.03.2020 він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися разом у лісі та випивали спиртні напої. Під час перебування у лісі свідок почув крик ОСОБА_8 і повернувшись побачив останнього з пораненням живота. Поряд з ОСОБА_8 знаходився ОСОБА_12 у якого в руці був кухонний ніж на якому була кров;

- свідченнями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 26.03.2020 він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 знаходилися разом у лісі та випивали спиртні напої. Під час перебування у лісі свідок почув крик ОСОБА_8 і повернувшись побачив останнього з пораненням живота. Поряд з ОСОБА_8 знаходився ОСОБА_12 поряд з яким на землі знаходився кухонний ніж;

- протоколом слідчого експерименту в ході якого підозрюваний ОСОБА_15 визнав свою вину та показав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

- протоколом одночасного допиту між підозрюваним та свідком ОСОБА_16 . В ході якого підозрюваний ОСОБА_12 підтвердив показання свідка;

- протоколом одночасного допиту між підозрюваним та свідком ОСОБА_13 ході якого підозрюваний ОСОБА_12 підтвердив показання свідка;

- протоколом одночасного допиту між підозрюваним та свідком ОСОБА_14 ході якого підозрюваний ОСОБА_12 підтвердив показання свідка.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України та може і в подальшому здійснити інші злочини. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 знаходячись на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та стійких соціальних зв`язків тому, усвідомлюючи даний факт, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування та були встановлені свідки по кримінальному провадженню, які є знайомими підозрюваного так само як і слідчий, тому у разі якщо відносно ОСОБА_4 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків та потерпілого, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, молодий вік особи, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, що також впливає на його майновий стан, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та додатково привів обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вивчаючи дані про особу підозрюваного було встановлено, що останній не одружений, не має дітей, має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесеного за ст.12 КК України до тяжких злочинів, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Суд зауважує, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини (справа «Нечипорук, Йонкало проти України», №42310/04, рішення від 21.04.2011; справа «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86, №12245/86, №12383/86, рішення від 30.08.1990; справа «Мюррей проти Сполученого Королівства», №14310/88, рішення від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини від 23.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (№14310/88), а саме, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи все вище приведене, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та може здійснити вплив на свідків і потерпілого у даному кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.

При цьому ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, ані слідчим у своєму клопотання, ані прокурором в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх на те підстав. Тому слідчий суддя не приймає його до уваги.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

Виходячи із дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 27 травня 2020 року.

Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Строк дії ухвали визначити до 27 травня 2020 року включно.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Доручити слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 передати ухвалу про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1