Справа № 751/1356/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/252/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.12.2019, щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Прокурор ОСОБА_10 звернувся із апеляційною скаргою у якій порушує питання про скасування вказаного вироку суду та ухвалення нового, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 369-2 КК та призначити покарання у виді штрафу та ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у виді штрафу.

Також прокурор просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, оскільки пропустив його із поважних причин.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.395 КПК України, апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції - через суд, який ухвалив судове рішення.

Із змісту п.1 ч.2 цієї статті, вбачається, що апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Положення ч.3 ст.395 КПК України чітко регламентують, що відрахування тридцятиденного строку подання апеляційної скарги з дня вручення копії судового рішення передбачено лише для особи, яка перебуває під вартою. Всіма іншими учасниками процесу, апеляційна скарга на вирок може бути подана виключно протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Правило дотримання цього строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Крім того, чітко визначені строки для подання апеляційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Згідно із положеннями п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст.117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Апеляційний суд звертає увагу, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.12.2019 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 21.01.2020 від прокурора Офісу Генерального прокурора (прокурор у кримінальному провадженні) ОСОБА_10 надійшла апеляційна скарга, у якій останній просив поновити строк апеляційного оскарження у зв`язку з тим, що причина пропуску його була поважною. Зазначив, що, 08.01.2019 апеляційна скарга на вирок помилково з технічних причин була направлена на адресу Чернігівського апеляційного суду. Супровідний лист на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.01.2019, а також безпосередній примірник апеляційної скарги, співробітником Укрпошти помилково переплутано, у зв`язку з чим на поштовому конверті вказано невірного адресата. Крім того, зважаючи на завантаженість, реформу органів прокуратури, час доби, в який оформлювалось відповідне поштове відправлення, уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора не було проконтрольовано належним чином правильність вказаної адреси.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.20 ч.2 ст.36 КПК закріплено, що прокурор має право на оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. При цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Так, у ст.ст.393 та 425 КПК як суб`єкт оскарження вказується тільки прокурор. Відповідно ж до п.15 ч.1ст.3 КПК прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.17 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.

Причому Законом України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (ст.1); єдність системи прокуратури України забезпечується: єдиними засадами організації та діяльності прокуратури, єдиним статусом прокурорів, єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів та ін. (ч.5 ст.7); прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (ч.2 ст.15).

Особливості організації внутрішнього документообігу у системі органів прокуратури не можуть змінювати загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, визначений у ч.2 ст.395 КПК.

Окрім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, був присутнім під час оголошення вироку суду, йому, як іншим учасникам судового розгляду, було роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження, копію вироку він отримав 09.12.2019 (а.к.п.47), останнім днем подання апеляційного скарги було 08.01.2020.

Згідно супровідної картки документу від 10.01.2020 апеляційна скарга від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 дійсно надходила на адресу Чернігівського апеляційного суду та згідно листа Чернігівського апеляційного суду повернута адресату 13.01.2020 та відповідно до поштового повідомлення отримана останнім 15.01.2020. Разом з тим, в подальшому апеляційна скарга прокурором була подана засобами поштового зв`язку 21.01.2019.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у прокурорів за умови належної організації внутрішнього документообігу було достатньо часу для апеляційного оскарження згаданого вироку у межах встановленого ч.2 ст.395 КПК строку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, не встановив, що наведені прокурором Генерального офісу причини поновлення строку апеляційного оскарження, з урахуванням обставин справи, зокрема того, що прокурор був присутній у судовому засіданні та отримав копію вироку, виправдовують втручання у принцип правової визначеності.

Крім того, на думку колегії суддів, принцип правової визначеності та право на справедливий судовий розгляд, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, у даному випадку, не може ставитись в залежність від процесів реформування державних органів, зокрема органів прокуратури, а посилання на цю обставину або час доби та перекладення відповідальності за неправильне підписання поштового конверта на працівника Укрпошти виглядають не достовірно та скоріше свідчать про безвідповідальне ставлення до процесуальних прав та обов`язків.

Отже колегія суддів приходить до висновку проте, що вказані прокурором причини, не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Інші поважні причини, які б могли унеможливити реалізацію його права на апеляційне оскарження відсутні.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що відсутні поважні причини, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення прокурора, і унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.12.2019, повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4