Справа № 161/6339/20 Провадження №11-сс/802/258/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційні скарги представника власників майна: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетрін-Оіл», ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання про арешт майна (ЄРДР № №0000836),
В С Т А Н О В И В
Слідчий з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Зіл» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та 4 бочки із 800 л рідини із характерним запахом дизельного пального, які вилучені в ході огляду місця події від 21 квітня 2020 року та передані на відповідальне зберігання до Любешівського ВП ГУНП у Волинській області.
Задовольняючи клопотання, слідча суддя таке своє рішення мотивувала тим, що вилучене, в ході огляду місця події, майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому підлягає арешту, з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник власників майна: ТОВ «Кетрін-Оіл» та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційні скарги, в якій просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати через її незаконність та невмотивованість, суперечливість наведених у ній висновків та постановити нову, якою повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вказує, що ТОВ «Кетрін-Оіл», основним видом діяльності якої є: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами на законних підставах володіє вилученим транспортним засобом, а накладений на нього арешт перешкоджає провадженню юридичною особою законної підприємницької діяльності. Тоді як ОСОБА_9 є законним власником вилучених бочок із рідиною, яка має характерний запах дизельного палива, яку придбав у ТОВ «Кетрін-Оіл» на законних підставах ще у серпні 2019 року для особистих потреб, про що слідчій судді було надано відповідні підтверджуючі документи, яким не була надана правова оцінка. Жодній із зазначених осіб у даному кримінальному провадженні, не було повідомлено про підозру, а майно, на яке просить накласти арешт слідчий виявлене та вилучене із порушенням встановленого законом порядку.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційних скарг, представника власників майна, яка апеляційні скарги підтримала і просили їх задовольнити, прокурора та слідчого, які, кожен окремо, просили залишити апеляційні скарги без задоволення, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно із ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказані дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. При цьому, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Задовольняючи клопотання, слідчою суддею даних вимог закону дотримано не було.
Так, з матеріалів клопотання убачається, що у провадженні СУ ДФС у Волинській області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного 06 грудня 2020 року в ЄРДР за 0000836 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.204 КК України.
21 квітня 2020 року в ході проведення першочергової, невідкладної слідчої дії - огляду місця події, що за адресою: вул. Янівка, 74 с. Велика Груша, на території будинковолодіння ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Зіл» НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та у складському приміщенні 4 бочки із 800 л. рідини із характерним запахом дизельного пального.
Як пояснив ОСОБА_9 , вилучене дизельне паливо придбав у ТОВ «Кетрін Оіл» ще у серпні 2019 року для особистих потреб. В підтвердження законності походження пального надав відповідні документи, що залишилось поза увагою слідчої судді, якою не надано належної оцінки і дотримання процедури законності вилучення такого майна.
За змістом ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьої цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, огляд території будинковолодіння, складського приміщення, не може проводитись окрім як на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку або, за наявності письмового дозволу особи про проведення такого огляду, після чого слідчий, прокурор повинен невідкладно звернутися до слідчого судді з клопотання про проведення обшуку.
У даному провадженні, вилучення майна відбулось за відсутності на це відповідних правових підстав: письмової згоди володільця майна або ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, зважаючи на його вилучення із території будинковолодіння та складського приміщення.
Тоді як проведення обшуку під виглядом огляду місця події є непримустимим, а здобуті внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.

Тобто, аналіз викладених вище обставин та матеріалів клопотання, вказують на відсутність, у зазначеному випадку, правових підстав для арешту тимчасово вилученого майна.

Доводи викладені в апеляційних скаргах про необхідність скасування ухвали слідчої судді та відмови в задоволення клопотання слідчого знайшли свого підтвердження в ході їх перевірки апеляційним судом, а тому ухвала слідчої судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволенні клопотанян слідчого про арешт майна слід відмовити.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційні скарги представника власників майна: ТОВ «Кетрін-Оіл», ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого в ході огляду місця події від 21 квітня 2020 року майна: автомобіля марки «Зіл» д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та 4 бочок із 800 л рідини із характерним запахом дизельного пального - відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: