пр. № 1-кп/759/505/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007512 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 21.10.2019 приблизно о 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Volvo S40», р.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Стеценко, 25/16 в м. Києві, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , заподіявши останній тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Так, ОСОБА_3 , 21.10.2019 приблизно о 18 год. 50 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , технічно-справним автомобілем «Volvo S40», р.н.з. НОМЕР_1 , рухався у правій смузі руху по вул. Стеценко, зі сторони пр.-та А.Палладіна, в напрямку вул. А.Туполева, в м. Києві, зі швидкістю приблизно 50 км/год.

В цей же час, до нерегульованого пішохідного переходу, зі сторони кладовища «Берківці», з метою перетнути проїзну частину, розташованого по вул. Стеценко, 25/16 в м. Києві, підійшли пішоходи ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 . Переконавшись що транспортні засоби які перебувають по лівий бік нерегульованого пішохідного переходу зупинились та надають перевагу, пішоходи розпочали рух по вищевказаному нерегульованому пішохідному переході, зліва на право по ходу руху водія ОСОБА_3 , у темпі звичайної ходи.

Під`їжджаючи до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, що по вул. Стеценко, 25/16 в м. Києві, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Volvo S40», р.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом і не надав пішоходу дорогу, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013 року:

-п. 1.5 згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

-п. 18.1 згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека, внаслідок чого передньою лівою частиною, керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода Бодяка „TLB., яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , були заподіяні наступні тілесні ушкодження:

-садно лобної ділянки зліва;

-закрита травма правого гомілково-ступеневого суглоба у вигляді перелому нижньої третини малогомілкової кістки з підвивихом ступні в середину. Вказана закрита травма гомілково-ступеневого суглоба за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно «Правил».

Порушення водієм ОСОБА_9 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням (ст.46 КК України) та закриття кримінального провадження.

Сторона захисту підтримала клопотання потерпілої, сторона обвинувачення не заперечує в задоволенні клопотання.

Також обвинувачений ОСОБА_3 показав, що свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті не оспорює.

Потерпіла підтримала клопотання сторони захисту, сторона обвинувачення не заперечує в задоволенні клопотання.

Суд розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.286 ч.4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

У відповідності до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ст.286 ч.1 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст.285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст.46 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Оскільки згідно з ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України, такі витрати стягуються з обвинуваченого, щодо якого постановлено обвинувальний вирок, а передбачені в Законі з цього правила винятки не поширюються на обставини цієї справи, процесуальні витрати за проведення експертизи в межах даного провадження в сумі 1 974 гривень 70 копійок слід прийняти на рахунок держави.
Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 369-372, 376 КПК України,-
У Х В А Л И В:

Заявлене клопотання потерпілої ОСОБА_6 задовольнити. Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1 974 гривень 70 копійок прийняти на рахунок держави.
Після набрання ухвалою законної сили речовий доказ по справі, а саме автомобіль «Volvo S4Q», р.н.з. НОМЕР_1 , повернути законному володільцю ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1