Справа № 137/243/20
Провадження №11-кп/801/540/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 04.03.2020р., якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, засудженого 30 червня 2010 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 12 років позбавлення волі, (початок строку 28 грудня 2009 року, кінець строку 27 лютого 2021 року),
про умовно-дострокове звільнення,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що він працевлаштований, має одне заохочення, стягнення погашені. Також зазначив, що на його утриманні знаходиться неповнолітня донька.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_7 підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного йому покарання (27.02.2018) (а.с. 23), однак відповідно до витягів із протоколів № 5 від 15.03.2017 та № 5 від 16.03.2018 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_7 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення (а.с. 24-25).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_9 , яка міститься в матеріалах особової справи від 26.02.2018 (а.с. 23), останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується негативно. Не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду та використання їх тільки за призначенням. До передбачених вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 11.01.2020, виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_10 (а.с. 21) засуджений ОСОБА_7 за весь період перебування в установі 12 разів притягався до дисциплінарної відповідальності за період 2010-2018 рр. (котрі на момент розгляду клопотання погашені). Також наявне 1 заохочення від 15.10.2019.
Одночасно у засудженого наявне стягнення не охоплене довідкою про заохочення та стягнення, адже відповідно до постанови про накладення дисциплінарного стягнення № 31 від 17.01.2020 (а.с. 22) засудженому ОСОБА_7 за порушення режиму відбування покарання оголошено попередження.
Таким чином суд прийшов до висновку, що на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, оскільки він має лише одне непогашене стягнення через незначне порушення, постійно працює на виробництві, виконує норму, приймає участь в художній самодіяльності, не конфліктує з іншими засудженими, визнав свою вину у злочині та кається, підтримує зв`язки з рідними, має неповнолітню доньку, яка проживає з бабусею, та відбуваючи покарання 16.07.2019 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 .
Також захисник просить справу розглядати у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 з наступних підстав.
У своїй постанові суд обґрунтовано зазначив, що умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України може бути застосоване, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", висновок суду повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений за особливо тяжкий злочин, 15.03.2017 та 16.03.2018 комісія Літинської ВК №123 відмовила у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81, 82 КК України, так як останній не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно, 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за період 2010-2018р., які на момент розгляду клопотання погашені, та наявне лише одне заохочення від 15.10.2019, а також стягнення, відповідно до постанови від 17.01.2020 за порушення режиму відбування покарання оголошено попередження.

Крім того, ОСОБА_7 не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду та використання їх тільки за призначенням. До передбачених вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Вищенаведені обставини суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню та обґрунтував своє рішення в постанові.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 04.03.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4