Справа № 1-кп/593/100/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" квітня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бережани кримінальне провадження, внесене 1 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000027 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не депутата, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 7 січня 2019 року по 14 січня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання, де мешкає спільно із співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , що як наслідок призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Так, 07 січня 2019 року, о 14 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає шкоду психологічному здоров`ю співмешканки ОСОБА_5 , вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме: вчинив скандал, висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим порушив вимоги ч.І ст. 173-2 КУпАП.

За вищевказаним фактом постановою Бережанського районного суду від
10 січня 2019 року у справі № 3/593/48/2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10- ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення | домашнього насильства та будучи 10 січня 2019 року притягнутим Бережанським районним судом до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.І ст. 173- 2 КУпАП, 18.01.2019 року, о 17 годині та о 22 годині 09 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи характер своїх дій, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що він висловлювався нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній було спричинено психологічні страждання.

За даним фактом постановою Бережанського районного суду від 06 лютого 2019 року у справах № 3/593/90/2019, №3/593/91/2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40-ка неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.
Крім того, будучи притягнутим Бережанським районним судом до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_4 повторно, 17 березня 2019 року, о 19 годині 10 хвилин, будучи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи характер своїх дій, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що він висловлювався нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній було спричинено психологічні страждання.

За вищезазначеним фактом постановою Бережанського районного суду від 04 вересня 2019 року у справі №3/593/479/2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та закрито провадження щодо нього у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП на підставі ч.2 ст. 38 КУпАП та ч.7 ст. 247 КУпАП, за закінченням строку.

Окрім цього, будучи раніше притягнутим Бережанським районним судом до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а повторно вчинив домашнє насильство, зокрема: 02 жовтня 2019 року, о 23 годині 50 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 під час якого обзивав її нецензурними словами, внаслідок чого останній було спричинено психологічні страждання.

За вищевказаним фактом постановою Бережанського районного суду від
24 грудня 2019 року у справі № 593/1376/19 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 22- ох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 374 гривні.

Також, будучи притягнутим Бережанським районним судом до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_4 , 13 січня 2020 року, о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_1 , діючи умисно та усвідомлюючи, що завдає шкоду психологічному здоров`ю своєї співмешканки ОСОБА_5 , вчинив щодо неї домашнє насильство під час якого обзивав її нецензурними словами, чим порушив вимоги ч.2 ст.173-2 КУпАП.
За вищевказаним фактом постановою від 14 січня 2020 року у справі № 3/593/66/2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40-ка неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Вказаними діями з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж визначеного періоду часу ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, що завдали шкоди її психічному здоров`ю.
Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

30 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України було укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений за ст. 126-1 КК України у виді 180 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Ураховуючи особливості і специфіку вчиненого злочину та конкретні обставини його вчинення, зокрема, тяжкість заподіяного злочину, як показник індивідуального рівня суспільної небезпеки, зумовленого специфічними об`єктивними і суб`єктивними ознаками, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальні та правові характеристики, які мають кримінально-правове значення, факт повного і безпосереднього визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність пом`якшуючої обставини, передбаченої ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , як особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
А так як умови, укладеної між сторонами угоди, відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, суд беручи до уваги вищевикладене дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ст. 126-1 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 березня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 180 ( сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: