Справа № 214/719/20
1-кп/214/656/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000121 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16.02.2011 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 20.08.2012 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання по вироку від 16.02.2011 і до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 06.06.2014 з Бердянської КВ умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 21 день;
- 28.09.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки;
- 18.11.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України до відбування 2 роки позбавлення волі , на підставі ст. 75 ч. 1, ст. 76 ч. 2 п. 2 КК України відвідування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки.
- 30.05.2018 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ст. 185 ч. 2, ст. 309 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2016 до відбування 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 21.06.2019 по відбуттю строку покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , повторно, 14.01.2020 приблизно о 17.00, знаходячись з дозволу потерпілого ОСОБА_6 у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , таємно викрав зі столу, що стоїть в вищевказаній кімнаті мобільний телефон марки НТС Desire PL 01100 в корпусі білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта №237 від 27.01.2020 складає 425 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_5 взяв в руки вищевказаний мобільний телефон, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 пішов до вбиральні, та дочекавшись останнього покинув приміщення вказаної квартири. З викраденим майном зник з місця скоєного злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 причинено матеріальний збиток на загальну суму 425 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що 14.01.2020 о 17-00 знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , де з потерпілим розпивали пиво. Доки ОСОБА_6 вийшов до туалетної кімнати, він викрав телефон, який лежав на столі та попрощавшись із потерпілим пішов додому. Наступного дня телефон продав, а кошти витратив на власний розсуд. Вчинив крадіжку, оскільки мав тяжкий фінансовий стан. Кається у скоєному, обіцяв, що більше такого не відбудеться.
Суд, враховує думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.2 а.с. 65).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, враховуючи ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.2 а.с. 59), раніше судимий (Т.2 а.с. 60-61), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (Т.2 а.с. 65), в січні 2020 року звертався до лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності (Т.2 а.с. 63).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про обвинуваченого ОСОБА_5 визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає можливим виправлення особи без ізоляції від суспільства.
На думку органу пробації досягнути належної поведінки без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства можливо за умови працевлаштування обвинуваченого, проходження заходів пробаційної програми, вид якої буде визначено органом пробації, а також нагляду за його поведінкою.
Уповноважений орган з питань пробації вважає, що необхідно покласти обов`язки передбачені ст.76 КК України в разі застосування судом до обвинуваченого положення ст. 75 КК України.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_5 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ мобільний телефон марки НТС Desire PL 01100 в корпусі білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останнього, дозволивши користуватися та розпоряджатися на власний розсуд (Т.2 а.с. 26).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1