Справа № 442/6088/18
Провадження № 1-кп/456/68/2020
ВИРОК

іменем України

18 лютого 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0001295 від 15.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , рома за національністю, громадянина України, без освіти, неодруженого, не працюючого, проживаючого до затримання в АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2018 року, в період часу з 00.00 годин до 00.40 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Стрийській, поблизу будинку ОСОБА_8 , що в с. Новий Кропивник Дрогобицького району Львівської області, під час раптово виниклого побутового конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, використовуючи ніж, який утримував у правій руці, наніс ОСОБА_9 численні удари в різні анатомічні ділянки тіла, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран, а саме: рани на чолі справа, в ділянці брови зліва (2), на крилі носа справа (2), в ділянці вилиці зліва, в ділянці переднісся зліва, в ділянці ключиці справа (2), в ділянці надпліччя справа, на задньо-зовнішній поверхні правого плеча, на спинкових поверхнях великого та другого пальця, лівої китиці (4), на передній поверхні у верхній третині лівого плеча, в місці прикріплення лівої вушної раковини у верхній частині, в міжлопатковій ділянці справа, в ділянці попереку зліва (2), на спині справа ближче до плечового суглобу, які по ступеню тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, а також колото-різане поранення грудної клітки зліва з наскрізним пошкодженням лівої легені, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як таке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння і в даному випадку знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , який помер близько 04.15 год. 15.06.2018 р. в приміщенні Бориславської центральної міської лікарні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , по пред`явленому обвинуваченню винним себе визнав частково. Зокрема показав, що з потерпілим ОСОБА_10 були знайомі протягом тривалого часу, останній проживав по сусідству та являвся «кумом» його дружини. Перебували в товариських відносинах, жодних конфліктів до того дня в них не було. Проте, ОСОБА_10 був винен йому близько 5 тис. доларів США, які протягом тривалого часу не повертав. В той день, 15.06.2018, зустрів ОСОБА_10 , якого запитав, коли він зможе повернути хоча б частину коштів, оскільки йому потрібно поїхати до рідні в м. Білу Церкву. На що, останній відповів, що грошей в нього немає, але є особа в якої він може взяти 2000-3000 грн., та запропонував поїхати разом з ним по гроші. Неподалік, вони зупинили таксі та поїхали з

м. Борислав в напрямку смт. Східниця, по дорозі ОСОБА_10 до когось декілька разів телефонував та з розмови він зрозумів, що грошей тому не дадуть. З цього приводу в автомобілі в них виникла суперечка, а саме він запитав в ОСОБА_10 для чого він його обманює, і чому він заздалегідь не домовився про гроші. Проїхавши смт. Східницю та в`їхавши в якесь село, таксі зупинилось і вони вийшли на вулицю, де зав`язалась бійка. Під час бійки ОСОБА_10 витягнув ніж і заподіяв йому три удари, а саме у грудну клітину зліва, у трицепс лівої руки та задню поверхню лівого плеча. Проте йому вдалось повалити ОСОБА_11 на землю та вирвати з його руки ніж, після чого він цим ножем наніс потерпілому декілька ударів (два -три) в район правої лопатки і спину та дозволив йому підвестись, вставши на ноги ОСОБА_10 відбіг декілька кроків, та сказав, що «хватить битись, вони квити» і пішов в напрямку села. Він в свою чергу, викинув ніж обабіч та повернувся до таксі, яке стояло неподалік і попросив відвезти його в м. Борислав. Таксист увесь цей час перебував у машині і йому не відомо чи той щось бачив, оскільки на вулиці вже було темно, по дорозі таксистові розповів, що вони з ОСОБА_12 побились. Приїхавши в м. Борислав, попросив таксиста піти в аптеку та купити йому бинт та «стрептоцид», щоб перев`язати заподіяні йому ОСОБА_13 рани. Того ж вечора, цей же таксист відвіз його на залізничний вокзал в м. Львів, звідки він направився до родичів в м. Білу Церкву. Поїхав до родичів не тільки через те, що вони побились з ОСОБА_13 , а й через те, що того дня він посварився з тещею та дружиною, які сказали щоб він на деякий час пішов з їхнього будинку. Наступного дня, коли він вже перебував в м. Біла Церква, телефонувала дружина, яка повідомила, що приходили родичі ОСОБА_11 та сказали, що останній помер в лікарні від ножових поранень. Таксисту в той день не погрожував. Також не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , а наносив йому удари ножем, оскільки боявся за своє життя, перебував у стресовому стані, після нанесених йому ударів, ОСОБА_10 намагався ще вдарити його ножем. Ножа при собі в той день не мав та взагалі не ходив з ножем. ОСОБА_5 не заперечував, що саме його дії перебувають у причинному зв`язку з наявними у ОСОБА_11 тілесним ушкодженням, від якого настала смерть потерпілого, однак зазначив, що не мав умислу на його вбивство. Розкаюється в тому, що трапилось та просить його суворо не карати.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину, виходячи з наступного.

Потерпіла ОСОБА_14 (мати загиблого) незважаючи на неодноразові виклики в судові засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду;

ОСОБА_15 , будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що працює таксистом в м. Борислав Львівської області. З ОСОБА_5 знайомий протягом нетривалого часу, той неодноразово користувався послугами його таксі. В ту ніч 15.06.2018р. ОСОБА_5 зупинив його на вулиці і попросив підвезти в с. Новий Кропивник Дрогобицького району. З ОСОБА_5 був ще один хлопець ОСОБА_12 , з яким також був знайомий, це його колишній однокласник. По дорозі хлопці спілкувались між собою на ромській мові, а тому він нічого не розумів, однак конфліктів чи сварок між ними по дорозі не пригадує, на його думку відносини в них були дружні. Приїхавши в с. Новий ОСОБА_16 , біля перших будинків, хтось з хлопців сказав зупинити і попросив чекати їх на цьому місці. Куди саме вони направились він не бачив, було темно, проте коли виходили з автомобіля хтось з них точно не пригадує хто саме, взяв з собою стару ганчірку. Приблизно за 10-15 хв. до машини повернувся ОСОБА_5 , повідомив, що ОСОБА_12 залишається і вони поїхали в м. Борислав. Будь-яких видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_17 не було, при цьому по долоні текла кров, звідки саме він не бачив, на його запитання, що трапилось ОСОБА_18 відповів, що зачепив гілку. В м.Борислав, ОСОБА_18 вказав під`їхати до його будинку, вийшовши з машини просив його дочекатись, та придбати йому в аптеці «стрептоцид» та бинт. При цьому ОСОБА_18 розрахувався з ним за поїздку в с. Новий Кропивник. За деякий час повернувшись, ОСОБА_18 був переодягнутий і з сумкою та на його прохання, вони поїхали в м. Стрий на залізничний вокзал, де той мав намір придбати квитки на поїзд. Однак, на місці зі слів ОСОБА_18 , квитків на його поїзд не було, а тому просив відвезти його на вокзал в м. Львів,

зазначивши, що коштів в нього не вистачає, а тому за таксі розрахується його дружина по приїзду в м. Борислав. Знаючи ОСОБА_18 з хорошої сторони, він погодився на його пропозицію. Виходячи з автомобіля на залізничному вокзалі, ОСОБА_18 сказав йому мовчати про нічні події, і якщо все буде добре, то він йому віддячить. Покази які давав на досудовому слідстві, а саме, що нібито ОСОБА_18 сказав, «що якщо він буде щось говорити то поріже його родичів», були трішки спотворені, так йому підказував слідчий. Хоча тиску з боку працівників поліції на нього не було;

Свідок ОСОБА_19 слідчий СВ Дрогобицького ВП в судовому засіданні пояснив, що він входив в склад слідчо оперативної групи по розслідуванню вказаного кримінального провадження. Саме ним проводився допит свідка ОСОБА_15 , за результатами допиту складався протокол, який заповнювався ним на комп`ютері виключно зі слів свідка. Після чого свідок був ознайомлений з протоколом, зауважень не було, про що свідок розписався;

Свідок ОСОБА_20 в суді пояснила, що являється цивільною дружиною ОСОБА_18 , з яким в них є спільна дитина. ОСОБА_9 є її кумом, дружина якого перебуває в місцях позбавлення волі. Близько року тому, вона переконала ОСОБА_17 позичити ОСОБА_21 3000 доларів США, які останній не повертав. За декілька днів до події (15.06.2018) вони були в ОСОБА_22 та вимагали повернути борг, той обіцяв повернути за декілька днів. Також в ті дні з Італії (з заробіток) повернулась її мама і вони мали намір зробити в будинку ремонт, проте ОСОБА_18 відмовлявся допомагати з приводу чого в них виник конфлікт, а тому він сказав, що має намір на деякий час поїхати до родичів. 15.06.2018р. вона вже чоловіка не бачила. Звідки в будинку взялись його речі, які вилучили під час обшуку їй невідомо. ОСОБА_18 телефонував до неї наступного дня і просив розрахуватись з їхнім знайомим таксистом, що вона й зробила;

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що проживає по вул. Стрийській в с. Новий Кропивник, Дрогобицького району. В ту ніч, 15.06.2018р. близько 01.00 год. прокинувся від гавкоту собак, вийшовши на ганок почув крик людини про допомогу. Підійшов ближче та побачив чоловіка, який просив про допомогу вказавши, що його порізали. Відразу ж зателефонував на швидку допомогу, яка приїхала за 20-30 хв.. За цей час намагався довідатись в потерпілого, що відбулось, той казав, що «не знає», але повідомив, що приїхав в село на автомобілі. Видимих тілесних ушкоджень на тілі чоловіка не бачив, оскільки на вулиці було темно. Коли прибула швидка, лікарі надавали потерпілому допомогу на місці близько 20 хв.. В подальшому приїхали працівники поліції та проводили огляд місця події, сліди крові були від будинку до дороги, а це близько 30 м. Також під час огляду на дорозі були виявлені халат, ніж та чохол до ножа.

Оцінюючи показання свідків суд надає їм віри та вважає їх правдивими, оскільки вони не заперечуються обвинуваченим, доповнюються іншими доказами по справі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_23 , лікар судово-медичний експерт, показав, що саме ним проводилась судово-медична експертиза трупа ОСОБА_9 , під час якої в потерпілого було встановлено множині колото-різані рани тулуба та обличчя. Зокрема під час огляду в потерпілого було виявлено близько 20 колото-різаних ран, це свідчить про те, що йому було заподіяно близько 20 ударів колото-різаним предметом типу ножа. Причиною смерті стало проникаюче колото-різане поранення в область легені. Дане ушкодження перебувало в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого. Смерть наступила від зупинки серця, що було наслідком крововтрати, а саме крововиливу в плевральну порожнину. Від вказаного поранення за морфологічними ознаками, потерпілий, ще деякий час мав змогу вчиняти активні дії, в тому числі пересуватись. Як вбачалось з історії хвороби після поступлення в лікарню, потерпілий ще був при свідомості. Оглянувши слідчий експеремент, а саме відтворення обстановки та обставин події з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , підтвердив, що відтворене обвинуваченим, заподіяння удару ножем потерпілому, могло бути спричинене саме таким способом;

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 15.06.2018 р. з ілюстраційними таблицями до нього, відповідно до якого, було оглянуте приміщення покою в травматологічному відділення Бориславської центральної міської лікарні. В ході огляду місця події виявлено та вилучено: светр чорного

кольору марки «Nike» зі слідами РБК, в кишені якого виявлено та вилучено пачку цигарок та ручний розкладний ніж, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с.10-14).

-протоколом огляду місця події від 15.06.2018 р. з ілюстраційними таблицями до нього, згідно якого було оглянуте подвір`я будинку по АДРЕСА_3 . Під час огляду місця події виявлено та вилучено: змиви РБК з бетонної підлоги сходів, змиви РБК з дерев`яних дверей, змиви РБК з дерев`яного порогу міжкімнатних дверей, вирізка з картонного паперу, лезо ножа, рукоятка, кожух ножа, два недопалки, тампон з РБК, зразки грунту, жіночий халат (т.2 а.с. 16-25).

-протоколом огляду місця події від 16.06.2018 р. з ілюстраційними таблицями до нього, відповідно до якого було оглянуто автомобіль марки Volvo V 40 д.н.з НОМЕР_1 , де в салоні виявлено та вилучено 7 (сім) слідів РБК (т. 2 а.с. 58-70).

- 15.06.2018 р. труп ОСОБА_24 був оглянутий, в результаті огляду були вилучені одяг потерпілого та відібрані зразки, про що складено відповідний протокол (т.2 а.с.27-34) та які визнані у даному провадженні речовими доказами та на такі накладено арешт;

-висновком експерта № 188 від 16.08.2018 р. (т.2 а.с.38-41), згідно якого смерть ОСОБА_25 , 1985 р.н. наступила внаслідок проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітки зліва з вхідною раною на спині в ділянці 11-12-го ребер зліва по біляхребтовій лінії та наскрізним, пошкодженням лівої легені, що призвело до гострої крововтрати і настання смерті. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_24 , виявлено колото-різане поранення грудної клітки зліва з наскрізним пошкодженням лівої легені, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння і перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Рани на чолі справа, в ділянці брови зліва (2), на крилі носа справа (2), в ділянці вилиці зліва, в ділянці перенісся зліва, в ділянці ключиці справа (2), в ділянці надпліччя справа, на задньо-зовнішній поверхні правого плеча, на спинкових поверхнях великого та другого пальця лівої китиці (4), на передній поверхні у верхній третині лівого плеча, в місці прикріплення лівої вушної раковини у верхній частині, в міжлопатковій ділянці справа, в ділянці попереку зліва (2), на спині справа ближче до плечового суглобу, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Дані тілесні ушкодження були спричинені незадовго до звернення ОСОБА_24 за медичною допомогою, дією гострого предмета, зокрема колото-різане поранення грудної клітки, яке спричинило смерть останнього, було заподіяне гострим плоским колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми. Також встановлено, що потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень, міг знаходитись у довільній позі при якій є доступні ділянки з виявленими тілесними ушкодженнями для спричинення в них ушкоджень. Зазнавши вищевказаних ушкоджень, потерпілий міг чинити, які небудь самостійні цілеспрямовані дії (пересуватись, наносити ушкодження, кричати тощо). Кров від трупа ОСОБА_24 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО;

-висновком судово-медичної експертизи № 1431/2018 від 2.07.2018р., шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_25 , 1985 р.н., з якого вбачається, клиноподібний дефект плеври та тканини легень, крововилив в легенях з ознаками реактивних змін. Дистелектази в легенях. Набряк головного мозку. Недокрів`я внутрішніх органів. Фіброзуючий альвеолі. Хронічний активний гепатит (т.2 а.с. 45);

-висновком експерта № 133/2018мк від 5.07.2018 р. (т.2 а.с.46-48), згідно якого, судом встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи клаптя шкіри від трупа ОСОБА_25 у відділенні судово-медичної криміналістики, на клапті шкіри було виявлено одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який міг мати одне лезо та обух П-подібної форми;

-висновком експерта № 397 від 18.09.2018р., згідно якого, під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_5 показав як наніс два удари ножем ОСОБА_9 в спину в ділянку правої лопатки, що відповідає локалізації виявлених ран на трупі ОСОБА_9 на спині в міжлопатковій ділянці справа та ближче до правого плечового суглобу, які відповідно могли утворитись при обставинах вказаних ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту (т. 3 а.с. 80-81);

-висновком експерта № 190-2018мк від 9.10.2018р., відповідно до якого, при проведенні судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_25 на рукавах кофти було виявлено 4 колото-різаних та 2 різаних пошкодження. Колото-різані пошкодження утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав як мінімум одне досить гостре лезо, різані пошкодження утворились від гострої ріжучої кромки якогось предмету. Більш конкретно встановити тип заточки травмуючого предмету не надається можливим у зв`язку з поганими слідосприймаючими властивостями трикотажу. Згідно висновку експерта №133/2018-мк судово-медичної експертизи клаптя шкіри від трупа ОСОБА_22 відомо, що на клапті шкіри з поперекової ділянки зліва було виявлено колото-різане ушкодження яке утворилось від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який міг мати одне лезо і обух П-подібної форми. Враховуючи результати експериментів можна вважати, що вищевказані пошкодження на одязі та клапті шкіри могли утворитись від дії клинка ножа наданого на експертизу. Колото-різані пошкодження на лівому та правому рукавах можуть відповідати ранам на лівій та правій руках потерпілого ОСОБА_25 враховуючи можливість до зміщення шарів одягу відносно поверхні тіла. Пошкодження на чолі справа, в ділянці брови зліва, на крилі носа справа, в ділянці вилиці зліва, в ділянці ключиці справа, на спинкових поверхнях великого пальця лівої китиці та другого пальця лівої китиці, в місці прикріплення лівої вушної раковини у верхній частині, в міжлопатковій ділянці справа, в ділянці попереку зліва, на спині справа пошкодженнями на одязі не супроводжувались (т.3 а.с. 50-56);

-висновком судово-медичної експертизи № 1189/2018-ім від 1.10.2018р., згідно якої, кров від трупа ОСОБА_9 , 1985 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. У слідах на кофті з капюшоном (об`єкти №№3,4,7,8,9,10,11,12,13,15,17,18,19,20), на штанах (об`єкти №№21,22,23), на парі шкарпеток (об`єкт №24), на парі босоніжок (об`єкт №25) - речах ОСОБА_24 , виявлена кров людини та антиген В за ізосерологічною системою АВО, що може походити від будь - якої особи з групою крові В, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 . У слідах на кофті з капюшоном ОСОБА_24 (об`єкти №№1,2,5,6,7,14,16) виявлена кров людини. Антигени А, В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені (т. 3 а.с. 69-74);

-висновком судово-медичної експертизи № 892/2018-ім від 9.08.2018р., відповідно до якої, кров трупа ОСОБА_9 , 1985 р.н. відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО з супутнім антегеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_5 , відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО з супутнім антегеном Н. У слідах на марлевому тампоні із змивами РБК поблизу місця виявлення ножа (об`єкт № 2), вилученому під час огляду місця події, виявлено кров людини. При встановленні групової приналежності крові за ізосерологічною системою АВО в об`єкті № 2 антигени А,В,Н не виявлені. У зразках грунту (об`єкт № 1), вилучених з під ножа під час огляду місця події, виявлена кров, видова належність якої не встановлена. У слідах на халаті (об`єкт № 3), вилученому під час огляду місця події, крові не виявлено (т. 2 а.с.162-165).

- висновком судово-медичної експертизи № 893/2018-ім від 8.08.2018р., згідно якої, кров трупа ОСОБА_9 , 1985 р.н. відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО з супутнім антегеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_5 , відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО з супутнім антегеном Н. У слідах на марлевому тампоні зі змивами з порогу міжкімнатних дверей (об`єкт № 1) на марлевому тампоні зі змивом з дверей біля головного входу (об`єкт № 2), на марлевому тампоні зі змивом з бетону сходової клітки (об`єкт №3), на змивах з фрагменту картону (об`єкт №4), вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини. При встановленні групової приналежності крові за ізосерологічною системою АВО в об`єктах № 1,2,3,4 виявлені антигени В і Н, а в об`єкті № 4 ще й ізогемаглютинін анти-А. Таким чином, кров в об`єктах № 1,2,3,4 може походити від будь-якої особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 (т. 2 а.с.192-196).

-висновком судово-медичної експертизи № 894/2018-ім від 25.07.2018р., відповідно до якої, кров від трупа ОСОБА_9 , 1985 року народження, відноситься до групи В з

ізогемаглютиніном анти-А, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 , відноситься до групи АВ, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У слідах на двох відрізках синтетичної тканини, зі змивами речовини із лівих задніх дверей ( об`єкт №1), з правих задніх дверцят (об`єкт №5), вилучених під час огляду салону автомобіля марки "Volvo V40 " д.н.з НОМЕР_2 , виявлена кров людини і антигени В і Н, що не виключає можливість походження даної крові від будь-якої особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, супутнім антигеном Н, ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 .. У слідах на двох відрізках синтетичної тканини, зі змивами речовини зі змивами речовини з лівих задніх дверей (об`єкт №2), із резинового килимка з - заду ліворуч ( об`єкт №3), вилучених під час огляду салону автомобіля марки "VoІvo V40 "д.н.з НОМЕР_2 , виявлена кров людини і антигени А,В,Н, що не виключає можливість походження даної крові від будь-якої особи з групою крові АВ, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_5 .. У слідах на двох відрізках синтетичної тканини зі змивами речовини з лівого заднього сидіння (об`єкти №№6,7), вилучених під час огляду салону автомобіля марки «Volvo V40» д.н.з НОМЕР_2 виявлена кров. Видова належність крові, з усіма наявними у відділені преципітуючими сироватками, не встановлена. У слідах на одному відрізку синтетичної тканини, зі змивом речовини з правих задніх дверцят (об`єкт №4), вилучених під час огляду салону автомобіля марки "Volvo V40 " НОМЕР_2 , крові не виявлено (т .2 а.с. 197-200).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.06.2018 р. з ілюстраційними таблицями до нього, було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_4 по місцю проживання ОСОБА_5 .. В ході огляду місця події виявлено та вилучено: пара кросівок, пара шкарпеток, джинси синього кольору, сорочка в клітинку та светр сірого кольору зі слідами пошкоджень (т.2 а.с. 109-118);

Висновком експерта № 220/2018ц від 9.08.2018р. при судово-медичній експертизі ножа розкладного, встановлено наступне: в змивах з поверхні ручки ножа (об`єкт № 1) багатофункціональних частин (об`єкт № 2), з пазух ручки ножа (об`єкт № 3) виявлено клітини плоского епітелію статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Крові та її клітинних елементів в змивах з поверхні ножа (об`єкт № 1,2,3) не виявлено (т.2 а.с. 177-179);

Висновком експерта № 217/2018ц від 31.07.2018р. при судово-медичній експертизі клинка, ручки та чохла ножа, встановлено наступне: в змивах з поверхні клинка, ручки та чохла ножа (об`єкти № 1,2,3) виявлено клітини плоского епітелію статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Крові та її клітинних елементів в змивах з поверхонь клинка, ручки та чохла ножа не виявлено (т.2 а.с. 185-186).

Також, в судовому засіданні було детально оглянуто речові докази, а саме: лезо ножа, рукоятка, кожух ножа, ручний розкладний ніж, одяг потерпілого та обвинуваченого зі слідами порізів, а також інші предмети, що були визнані речовими доказами по справі.

Під час огляду та дослідження речових доказів, обвинувачений ОСОБА_5 опізнав ніж, який був виявлений та вилучений під час огляду місця події 15.06.2018р. в с. Новий Кропивник Дрогобицького району, як ніж, який він вихопив з рук потерпілого ОСОБА_9 , та яким наносив останньому удари. Відтак встановлено, що знаряддям злочину є ніж для господарських потреб, загальною довжиною 11,8 см, клинок виготовлено з тьмяного металу світло-сірого кольору, має обух П-подібної форми, відносно гостре вістря та лезо з двосторонньою багаторазовою заточкою. На лезі ножа присутнє гравірування «STAINLESS STEEL». Ручка ножа лита з полімеру світло-коричневого кольору з елементом білого пластику (т. 2 а.с.185 зворот).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.06.2018 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, судом встановлено, що свідок ОСОБА_15 при проведенні зазначеної слідчої дії, надав свідчення, які частково різнились від свідчень, які останній давав в судовому засіданні. Зокрема під час слідчого експерименту, ОСОБА_15 вказав, що того дня з ранку близько 5.00 год. він на своєму автомобілі підвіз «Спартака» ( ОСОБА_5 ) на залізничний вокзал в м. Львів, де останній повідомив, що грошей розрахуватись за таксі в нього немає, але пообіцяв що якщо він буде мовчати, то отримає винагороду. А якщо комусь розповість про події тієї ночі, то він ( ОСОБА_5 ) заріже його родичів та його самого (т.2 а.с. 81-87). Однак в судовому засіданні свідок, вказав, що такі покази, а саме: «якщо він комусь розповість про події

тієї ночі то він ( ОСОБА_5 ) заріже його родичів та його самого» були трішки спотворені, та він говорив так, як йому підказував слідчий. А тому враховуючи принцип безпосередності, суд бере до уваги, покази дані свідком в ході судового розгляду.

Також, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16.06.2018 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, вбачається, що ОСОБА_5 розповів та показав про обставини події, що мала місце 15.06.2018р. між ним та потерпілим ОСОБА_9 на окраїні с. Новий Кропивник Дрогобицького району, зокрема при яких обставинах він заподіяв потерпілому ножові поранення. Вказані обставини ОСОБА_18 повністю підтвердив в ході допиту в судовому засіданні (т. 3 а.с. 94-99);

Компетентність експертів, обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вони є логічними і послідовними не містять протиріч і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи, відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченим та потерпілим, та доводять факт спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_9 за встановлених судом обставин.

Однак, згідно обвинувальному акту дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Оцінивши зібрані в даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів наявності у ОСОБА_5 прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 ..

Так, відповідно до висновку експерта № 188 від 16.08.2018 р. (т.2 а.с.40-43), смерть ОСОБА_9 , 1985 р.н. наступила внаслідок проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітки зліва з вхідною раною на спині в ділянці 11-12-го ребер зліва по біляхребтовій лінії та наскрізним, пошкодженням лівої легені, що призвело до гострої крововтрати і настання смерті.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які

порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

В аспекті зазначеного суд звертає увагу на роз`яснення, що містяться у п.22 . постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року, в якому зазначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд враховує на підставі встановлених в судовому засіданні даних, що знаряддям злочину став побутовий ніж, який складається з клинка та рукоятки.

Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків, не вказав що між обвинуваченим та потерпілим були конфлікти. ОСОБА_18 не перебував з ОСОБА_9 у стійких неприязних стосунках, які могли б викликати у обвинуваченого бажання позбавити потерпілого життя. Ніж, яким обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, той вихопив з рук потерпілого і таке жодними доказами в судовому засіданні не спростовано.

Обвинуваченим було нанесено один проникаючий удар ножем в область грудної клітки зліва з вхідною раною на спині. Як встановлено в ході судового розгляду, це не був цілеспрямований удар в життєво важливі органи, а навпаки це був один з декількох хаотично нанесених обвинуваченим потерпілому ударів, в ході бійки та обоюдного нанесення один другому ударів. Пошкодження, яке стало причиною смерті, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, в даному випадку, що спричинило смерть, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням.

Інших тілесних ушкоджень, у життєво важливі органи, обвинувачений потерпілому не спричинив. ОСОБА_18 припинив свої протиправні дії відносно потерпілого, хоча мав реальну можливість продовжити нанесення тому ударів ножем. Після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 обвинувачений надав можливість потерпілому місце події залишити. Таким чином, обвинувачений припинив наносити удари ОСОБА_9 добровільно. Водночас не дивлячись на велику кількість ударів, суд враховує, що більша їх частина призвела до легких тілесних ушкоджень, які не перебувають у причинному зв`язку зі смертю потерпілого.

Окрім цього, судом береться до уваги й те що після нанесених ОСОБА_5 потерпілому ударів, ОСОБА_9 залишався живим, самостійно дійшов до будинку свідка ОСОБА_8 , який в свою чергу вказав, що коли побачив потерпілого той був при свідомості, спілкувався з ним, та на запитання, що трапилось, жодним чином не вказав, що хтось намагався його вбити. Як встановлено матеріалами справи, виклик про подію в Бориславську ЦМЛ поступив о 00.53 год., в лікарню потерпілий доставлений о 2.30 год. будучи при свідомості, а помер о 4.15 год., від гострої крововтрати.

Сукупність всіх обставин вчиненого діяння, з урахуванням способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації поранення у потерпілого, яке обвинувачений наносив навмання, припинення обвинуваченим протиправних дій, вказує на відсутність у ОСОБА_18 умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 ..

Разом з тим, наносячи удари ножем в область грудної клітки, обвинувачений достеменно

усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 . Водночас, ОСОБА_18 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_18 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Суд за наявності наданих стороною обвинувачення доказів по зазначеному епізоду не може прийти до висновку поза будь-яких сумнівів, що ОСОБА_18 мав умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , тому тлумачить ці сумніви на користь обвинуваченого.

Правові висновки щодо розмежування умисного вбивства та тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а також щодо підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України закріплений Верховним судом, зокрема в ухвалі від 30.01.2019 р. у справі № 367/2900/14-к, який в даному випадку береться судом до уваги при постановленні рішення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що поєднання обставин, обстановки та умов, мети та мотивів, за яких настала смерть ОСОБА_9 , виключає кваліфікацію дій ОСОБА_18 як умисного вбивства за ч.1 ст.115 КК України, та дії ОСОБА_18 кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_18 суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає більш м`яке покарання, ніж санкція ч. 1 ст. 115 КК України, внаслідок чого при перекваліфікації дій обвинуваченого його право на захист не порушується.

Окрім того в ході судового розгляду судом було досліджено й інші письмові докази, зокрема:

-висновок судово-медичної експертизи № 260 від 26.06.2018р., згідно якого, під час проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці лівого надпліччя, на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, в ділянках лівого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження виникли внаслідок взаємодії із гострим предметом чи предметами, що мали колюче-ріжучі властивості, в термін вказаний обстежуваним та зазначений в медичних документах, тобто, могли виникнути 14-15 червня 2018р. і відносяться до легкого ступеня тяжкості (т 2 а.с. 103-104);

-висновок експерта № 396 від 11.09.2018р., під час проведення судово-медичної експертизи у

ОСОБА_5 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці лівого надпліччя, на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, в ділянках лівого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження виникли внаслідок взаємодії із гострим предметом чи предметами, що мали колюче-ріжучі властивості, тобто, внаслідок нанесення ударів клинком ножа, зокрема, могли виникнути за механізмом, показаним ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту (т. 3 а.с. 78-79).

-висновок експерта № 189-2018мк від 9.10.2018р., при проведенні судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_5 у відділенні судово-медичної криміналістики на передній половинці кофти зліва, на задній половинці кофти зліва, на лівій полі сорочки та на спинці сорочки зліва було виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, на лівому рукаві кофти було виявлено одне колото-різане |та одне різане пошкодження та на лівому рукаві сорочки було виявлено два колото-різаних пошкодження. Дані пошкодження утворились від дії плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав одне досить гостре лезо та обух. Враховуючи результати експериментів, можна вважати, що вищевказані колото-різані пошкодження могли утворитись від дії клинка ножа наданого на експертизу, колото-різані пошкодження на передній половинці кофти та на лівій полі сорочки відповідають одне одному та рані на тілі ОСОБА_5 на рівні 4 міжребер`я зліва між середньо-ключичною та передньо під пахвинною лінями. Колото-різані пошкодження на спинках кофти та сорочки зліва відповідають одне- одному та рані на тілі ОСОБА_5 на задній поверхні лівого надпліччя. Колото-різане пошкодження на лівому рукаві кофти відповідає двом колото-різаним пошкодженням на лівому рукаві сорочки та двом ранам на передній та внутрішній поверхнях лівого ліктьового суглобу. Наявність двох наскрізних пошкоджень на лівому рукаві сорочки у проекції одного наскрізного колото-різаного пошкодження на лівому рукаві кофти можна пояснити тим, що клинок травмую чого предмету не витягувався з пошкодження першого шару одягу під час заподіяння пошкоджень на підлеглих шарах (т. 3 а.с. 57- 63).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, про те що удари ножем наносив потерпілому виключно з метою самозахисту, та наніс потерпілому ножем тільки 2-3 удари. Проте, суд не бере до уваги дані покази в повній мірі, оскільки такі суперечать дослідженим по справі доказам, а саме висновку експерта згідно якого в потерпілого було констатовано колото-різані поранення, що були заподіяні внаслідок багатьох механічних взаємодій (ударів) з гострим плоским колюче-ріжучим предметом. Окрім того, вихопивши ніж з рук потерпілого, обвинувачений мав можливість такий викинути, чого не зробив. На запитання суду, ОСОБА_18 , вказав, що коли наносив удари ножем в спину потерпілого, то той знаходився на землі і був повернутий до нього задом, удари наносив « ОСОБА_12 » зі злості за заподіяні йому попередньо ушкодження Відтак суд не може вважати такі дії обвинуваченого необхідною обороною, а розцінює такі його покази як обраний спосіб захисту.

Так, виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони, наведеного у ч. 1 ст. 36 КК, її суть полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Дії, спрямовані на зупинення суспільно небезпечного посягання, вважаються правомірними, якщо їх зумовлено потребою негайного відвернення чи припинення посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом у разі необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК).

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання заподіяти шкоди потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Беручи до уваги відсутність об`єктивних відомостей про те, що дії ОСОБА_18 були спрямовані на відвернення нападу та враховуючи, що між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт, суд розцінює дії обвинуваченого, як такі, що виникли на ґрунті раптово виниклих

неприязних відносин, тобто в обстановці, що не свідчить про знаходження обвинуваченого в стані

необхідної оборони, та дії обвинуваченого ОСОБА_18 були спрямовані саме на нанесення потерпілому тілесного ушкодження. Також, на неспроможність позиції обвинуваченого про захист від нападу свідчить та обставина, що після припинення, на думку обвинуваченого, протиправних дій потерпілого, ОСОБА_18 не повідомив працівників поліції про напад потерпілого на нього, а поїхав з місця події.

Врахувавши всі вищенаведені обставини вчиненого діяння у їх сукупності, зокрема характер, хронологію і послідовність дій обвинуваченого, а також спроможність дорослої людини оцінювати життєву ситуацію, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, суд дійшов висновку про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_18 саме на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а тому зазначені обставини вказують на наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_18 складу злочину, передбаченого ст.121 КК України, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, як і відсутні підстави вважати, що в діях обвинуваченого мала місце необхідна оборона.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин, по справі не встановлено.

Помякшуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин, по справі також не встановлено.

Враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються по місцю проживання та реєстрації, має на утриманні трьох малолітніх дітей, потерпіла сторона претензій до обвинуваченого не має та при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

При цьому судом береться до уваги, що відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 103 від 7.09.2018р., ОСОБА_5 у період інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, у стані патологічного афекту не перебував, за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними Згідно висновку судового експерта-психолога, ОСОБА_5 на момент інкримінованих дій «у стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в іншому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (т. 3 а.с. 44-49).

Відтак, оцінивши наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України й призначити покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання 16.06.2018 року.

Речові докази: светр чорного кольору з капюшоном, пачку цигарок марки LD, розкладний кишеньковий ніж, лезо ножа відокремлене від руків`я та кожух-чохол до ножа, два недопалки

цигарок, запальничку, жіночий халат, зразки грунту з під ножа зі слідами РБК, змив РБК з плями крові поблизу; одяг ОСОБА_9 (штани, шкарпетки і босоніжки), змиви з двох рук, зразки волосся, відтиски слідів пальців рук; сім марлевих тампонів зі слідами РБК; одяг ОСОБА_5 (пара кросівок, пара шкарпеток, джинси синього кольору, сорочка в клітинку, светр сірого кольору), які передані на зберіганні в кімнату зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області знищити; мобільний телефон марки «Samsung» imei НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Soni Ericson» imei НОМЕР_4 , сім карту марки Lifecell з номером НОМЕР_5 , проїзний документ, wifi-приймач, які передані на зберіганні в кімнату зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3