Справа № 366/1524/19
Провадження № 1-кп/366/30/20
У Х В А Л А
Іменем України
17 січня 2020 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисника - адвоката ОСОБА_11 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.12.2018 за № 0000442 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народився в м. Фастів Київської області, зареєстрований там же по АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 249, ч.4 ст. 267-1 КК України
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, народився в м. Кустанай (Казахстан), зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 249, ч.1 ст. 267-1 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 249, ч.1 ст. 267-1 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 249, ч.1 ст. 267-1 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українця, громадянина України, народився в с. Осівці Брусилівського району Житомирської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 249, ч.1 ст. 267-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.06.2019 до Іванківського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000442 від 07.12.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.1 ст.249, ч.4 ст.267-1 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249, ч.1 ст.267-1 КК України.
Ухвалою від 08.07.2019 призначено судовий розгляд кримінального провадження № 0000442 від 07.12.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.1 ст.249, ч. 4 ст. 267-1 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249, ч.1 ст.267-1 КК України.
У судовому засіданні 25.09.2019, після оголошення обвинувального акту та встановлення особи обвинувачених, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про припинення судового розгляду, закриття кримінального провадження та виправдання обвинувачених, оскільки двоє з обвинувачених є спеціальними суб"єктами ( ОСОБА_4 співробітник поліції, ОСОБА_8 співробітник МНС) і відповідно до ч.4 ст.216 КПК України досудове розслідування зазначеного кримінального провадження мало здійснювати Державне Бюро Розслідувань. Однак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні підписаний слідчим СУ ГУ НП України в Київській області та затверджений прокурором ОСОБА_12 , а тому, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось не уповноваженим органом, всі докази, які здобуті в ході досудового розслідування є очевидно недопустимими.
Обвинувачені та їх захисники підтримали зазначене клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, підтриманого обвинуваченими, зазначивши, що заявлене клопотання є передчасним.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Статтею 87 КПК України встановлені підстави визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості.

Жодна із наведених у клопотанні про визнання доказу недопустимим обставин не підпадає під перелік підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Заявлені в клопотанні докази, які захисник просить визнати очевидно недопустимим в судовому засіданні, прокурором ще не надавалися і судом не досліджувалися.

Суд бере до уваги, що докази, які просить визнати недопустимими захисник, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і тому вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Керуючись ст. 371, 372, 376 КПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 відмовити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_1