У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000507 по обвинуваченню ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Дане кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надходило. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Суд вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю: обвинувачених, захисників, прокурора, потерпілих та їх представника, свідків.
Судом розяснено обвинуваченим їх право на розгляд справи судом присяжних.
Обвинувачені відмовились від розгляду справи судом присяжних.
Відносно обвинувачених обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ухвал слідчих суддів. Строк дії запобіжного заходу закінчується 23.05.2020 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1 11 даної частини вказаної статті.

На існування ризиків передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розуміючи, що вони підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину, об`єктом посягання якого є життя та здоров`я людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строквід десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку передбаченому пунктом 6 частини другої ст. 115 КК України, з місця кримінального правопорушення зникли та в подальшому затримані працівниками поліції, а отже вони можуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, так як раніше судимі, і на шлях виправлення не стали. В декількох судах Черкаської області перебуваються обвинувальні акти відносно ОСОБА_11 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_12 та ОСОБА_11 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а вік обвинувачених та стан здоров`я не перешкоджають перебувати їм під вартою.

Обвинувачені та захисники заперечували проти клопотання прокурора.

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченим міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У п. 48 рішення ЄСПЛ по справі «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року зазначено, що «Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, скоїла злочин» (см. Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, judgment of 30 August 1990, Series A no. 182, pp. 16-17, § 32).

При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді триманні під вартою, колегія суддів погоджується з висновком органу досудового слідства про існування обґрунтованої підозри, щодо можливого вчинення саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинів, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до п. 61 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України» від 16.03.2011 року (Заява № 33579/04) суд визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).

Окрім існування обґрунтованої підозри колегія суддів оцінює особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який є не працюючим, не одруженим, не має на утриманні неповнолітніх /малолітніх дітей, або інших утриманців, у зв`язку з чим можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_11 не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої девіантної поведінки, або стримуючим засобом щодо ухилення від явки до суду. Суд наголошує: обвинувачений не працевлаштований, не має інших доходів, що впливає на його матеріальний стан і може спонукати обвинуваченого до вчинення нових злочинів, або адміністративних проступків.

На час скоєння злочину ОСОБА_11 мав не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності. На сьогодні ОСОБА_11 засуджено за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.02.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-х місяців арешту. За вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 17.02.2020 року ОСОБА_11 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. Вироки набрали законної сили.

Отже зважаючи на таку злочинну активність ОСОБА_11 , колегія суддів приходить до висновку, що перебуваючи на волі ОСОБА_11 продовжить нехтувати встановленими в державі правилами поведінки, та може вчинити інші злочини, зокрема проти власності.

Обвинувачений ОСОБА_12 є не працюючим, не одруженим, не має на утриманні неповнолітніх /малолітніх дітей, або інших утриманців, у зв`язку з чим можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_12 не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої девіантної поведінки, або стримуючим засобом щодо ухилення від явки до суду. Обвинувачений не працевлаштований, не має інших доходів, що впливає на його матеріальний стан і може спонукати обвинуваченого до вчинення нових злочинів, або адміністративних проступків.

На час скоєння злочину ОСОБА_12 мав не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності, що збільшує ризик вчинення ним нових злочинів, якщо він перебуватиме на волі.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочинів, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.
Так, згідно п. 152 рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно. Визначати, чи розумно й надалі залишати обвинуваченого під вартою, необхідно на підставі особливостей кожної конкретної справи. Подовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію не винуватості, ніж правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року, серія A, № 254%A, с. 15, п. 30).

Зважаючи на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у скоєнні тяжкого та особливо тяжких злочинів, серед яких злочин, пов`язаний з умисним позбавленням життя особи похилого віку, що вчинене групою осіб, дане діяння становить підвищену суспільну небезпечність, а тому колегія суддів погоджується з положеннями, що викладені у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», а саме що у даному кримінальному провадженні, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес , який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Колегія суддів також приймає до уваги той ризик, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих, свідків, судових експертів, які на сьогодні не допитані.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Зокрема менш сувора міра запобіжного заходу аніж тримання особи під вартою, як то домашній арешт, є недоцільною у даній справі, оскільки обвинувачені не вказали про наявність власного житла та стабільного доходу, який би дозволяв їм жити ізольовано, утримувати себе, і прибувати на виклики до суду з іншого міста.

Крім того суд зауважує, що від обвинувачених не надходило скарг на стан здоров`я, який би ставив під загрозу їх життя, за умови перебування у слідчому ізоляторі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 28 травня 2020 року на 15 годину 00 хвилин.
В судове засідання забезпечити явку: обвинувачених, захисників, потерпілих, їх представника та свідків.

Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора прокуратури Черкаської області.

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 21 липня 2020 року включно.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 21 липня 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу, в частині, що стосується вирішення питання щодо продовження міри запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України. У іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_13