н/п 1-кс/953/3786/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0004003 від 04.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

14.05.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , у якому прокурор просить накласти арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлові приміщення другого поверху № 56а, № 57а, № 57 № 62 загальною площею 258,9 кв.м. в будівлі літ. В-2, реєстраційний номер майна: 23604610; нежитлові приміщення другого поверху № 53а, № 55, загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. В-2. номер за запису про право власності 27827341, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 . Арешт накласти у формі заборони на відчуження. Розгляд клопотання проводити без виклику власника нерухомого майна, представника ПАТ «Про Кредит Банк» з метою його збереження та запобігання його подальшому відчуженню.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що Київським ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004003 від 04.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що 03.09.2019 до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про створення та використання підроблених документів, а саме: 1) оригіналу платіжного доручення № 1 від 03.10.2013 на суму 358 585,00 грн. (комісія 2 858,68 грн.); 2) оригіналу заяви на переказ готівки № 18788373/199231643/552920694/930 від 03.10.2013 на суму 306 585,00 грн., з метою подальшого шахрайського заволодіння предметом застави нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , належним на праві власності ОСОБА_4 , чим їй спричинена значна матеріальна шкода.

В ході розслідування встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 на праві власності має нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлові приміщення другого поверху № 56а, № 57а, № 57- № 62 загальною площею 258,9 кв.м. в будівлі літ. В-2, та нежитлові приміщення другого поверху № 53а, № 55, загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. В-2.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що 30.09.2013 між нею, як ФОП, та ПАТ «ПроКредит Банк» укладено Рамкову угоду № FW 207.506 предметом якої було зобов`язання кредитора здійснити кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а позичальник зобов`язувався належно виконати усі умови, для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також виконувати усі інші зобов`язання, передбачені Угодою і Кредитними договорами. На підставі вище вказаної Угоди між ОСОБА_4 , як ФОП, та ПАТ «ПроКредит Банк» цього ж дня укладено Договір про надання траншу № 207.43953/FW207/506 від 30.09.2013 р., згідно якого банк зобов`язувався надати ОСОБА_4 кредит в сумі 45 000 USD з процентною ставкою 9,90 % на строк 56 місяців.

ОСОБА_4 було отримано банківську картку фізичної особи на рахунку якої перебувало 306 585,00 грн. Вказані кошти були використані ОСОБА_4 шляхом зняття готівки в банкоматах банку. Після чого виконуючи умови Договору, ОСОБА_4 стабільно та без порушень узгоджених строків здійснювала погашення отриманого кредиту шляхом внесення готівки у касу банку в валюті долари США.

В серпні 2018 року ПАТ «ПроКердит Банк» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення кредитної заборгованості з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в розмірі 971 710,68 грн. До позовної заяви невстановленою особою було додано банківську виписку з рахунку НОМЕР_2 , яка крім кредитної містить відомості про інші банківські операції.

В ході судового розгляду було встановлено підробку документів та використання підроблених документів, а саме були виявлені меморіальні ордери № 187503633_198813674 від «30» вересня 2013 року, № 1_199229805 від «3» жовтня 2013 року, відповідно до яких начебто ОСОБА_4 підписала заяву на переказ коштів як з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 361 477,79 грн., і з даного рахунку так і не розпоряджалась коштами з нього. Також потерпіла вказує, що не поповнювала рахунок № НОМЕР_4 на суму 306 585 грн. через касу банку. При цьому представник банку до суду надав лише копії зазначених ордерів, а оригінали банк не надав, проте долучив пояснення щодо неможливості їх надання, згідно яких вбачається, що меморіальних ордерів № 187882373_199231643 від 03.10.2013 та № 1_199229805 від 03.10.2013 не існує в банківській системі, а з № 187882373_199231643 нібито існує заява на переказ готівки, але надати він її не може, бо на те потрібен певний час через віддаленість місця її зберігання.

Як вказує прокурор, наведене може свідчити про використання представником банку підробних документів, оскільки копії меморіальних ордерів містять ознаки електронного документу та виготовленні шляхом їх друку з програмного забезпечення.

В подальшому згідно до рішення господарського суду Харківської області від 11.03.2019 позов ПАТ «Про Кредит Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково, та стягнуто заборгованість в сумі 775 944 грн. 97 коп.

07.11.2019 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 відкрив виконавче провадження на підставі вищевказаного рішення та наказу відповідно.

31.03.2020 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно до якого останній описав нежитлове приміщення 2-го поверху № 53а, 55, 56 а, 57-62 загальною площею 626, 3 кв.м. в будівлі літ. В-2.

Водночас застава була лише на частину приміщення (загальною площею 367,4 кв. м), а останній описав всі нежитлові приміщення потерпілої, у тому числі і нежитлові приміщення другого поверху № 56а, № 57а, № 57- № 62, загальною площею 258,9 кв.м. в будівлі літ. В-2, які не були предметом застави.

22.04.2020 приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 повторно виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно до якого останній описав нежитлове приміщення 2-го поверху № 53а, 55, 56 а, 57-62, загальною площею 626, 3 кв.м. в будівлі літ. В-2.

Тобто приватний виконавець вживає активні заходи для продажу вказаного майна.

Прокурор зазначає, що в ході розслідування була призначена судово-почеркознавча експертиза по наступним документам: оригіналу платіжного доручення № 1 від 03.10.2013 на суму 358 585,00 грн. (комісія 2 858,68 грн.); оригіналу заяви на переказ готівки № 18788373/199231643/552920694/930 від 03.10.2013 на суму 306 585,00 грн., оскільки на останніх є підпис ОСОБА_4 , яка стверджує, що підпис вона не ставила та його підробили.

Як вказує прокурор, на даний час вилучено оригінали документів та проводиться вказана експертиза.

Таким чином до підробки підписів потерпілої ОСОБА_4 в платіжному дорученні № 1 від 03.10.2013 на суму 358 585,00 грн. (комісія 2 858,68 грн.) та оригіналі заяви на переказ готівки № 18788373/199231643/552920694/930 від 03.10.2013 на суму 306 585,00 грн. можуть бути причетні працівники ПАТ «Про Кредит Банк».

Крім того, органом досудового розслідування призначено будівельно-оціночну експертизу нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Вишнева, 27 (нежитлові приміщення другого поверху № 56а, № 57а, № 57- № 62 загальною площею 258,9 кв.м. в будівлі літ. В-2, та нежитлові приміщення другого поверху № 53а, № 55, загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. В-2. номер за запису про право власності 2691773 і вони визнані речовими доказами.

Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України, враховуючи, що вищезазначені нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлові приміщення другого поверху № 56а, № 57а, № 57- № 62 загальною площею 258,9 кв.м. в будівлі літ. В-2, та нежитлові приміщення другого поверху № 53а, № 55, загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. В-2 є предметом вчинення злочину, просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вказане майно, власником якого є ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 14.05.2020 прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав, що клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, може бути відчужене власником, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Київським ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0004003 від 04.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За вказаних прокурором у клопотанні обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказане майно може бути предметом вчинення злочину.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 208655289 від 12.05.2020, ОСОБА_4 належать: нежитлові приміщення 2-го поверху № 53а, 55 загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. «В-2», нежитлові приміщення 2-го поверху № 56а,57а, 57-:-62 загальною площею 258,9 кв. м. в будівлі літ. «В-2», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-34).

Тому вищевказані нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Вишнева, буд. 27, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження нежитлових приміщень 2-го поверху № 53а, 55 загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. «В-2», нежитлових приміщення 2-го поверху № 56а,57а, 57-:-62 загальною площею 258,9 кв. м. в будівлі літ. «В-2», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0004003 від 04.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно нежитлові приміщення 2-го поверху № 56 а, № 57 а, № 57-:-62, загальною площею 258,9 кв.м. в будівлі літ. В-2, реєстраційний номер майна: 23604610; нежитлові приміщення 2-го поверху № 53 а, № 55, загальною площею 367,4 кв.м. в будівлі літ. В-2 номер за запису про право власності 27827341, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони їх відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1