Справа № 284/79/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 04 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Славковиця Народицького району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, відносно якого обрано запобіжний захід особисте зобов`язання,

за частиною 3 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.01.2020 року, близько 17 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де за допомогою поліна збив начіпний замок з вхідних дверей житлового будинку та проник до житлового будинку, звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме: радіоприймач марки «КІРО» модель «КВ-408АС» вартістю 140 грн., та грошові кошти в сумі 200 грн., заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 340 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_6 від 06.02.2020 року, остання надала згоду прокурору в кримінальному провадженні №0000002 від 04 січня 2020 року, на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 .
06 лютого 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а також зобов`язався сприяти розслідуванню кримінальних правопорушень у з`ясуванні всіх обставин, спрямованих на виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання в межах санкції за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у житло, вчинив злочин та кваліфікує відповідно його дії за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що йому інкримінуються, щиро кається у скоєному, погоджується на призначення узгодженого покарання.
Прокурор, захисник і потерпіла в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та просили призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ст.474 КПК України, усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.314, 373,374, 475 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000002, укладену між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 628,04 грн.

Речові докази по справі радіоприймач марки «Кіро» залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: