Справа № 192/1795/19
Провадження № 1-кп/192/2/20
В И Р О К
Іменем України

"16" квітня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження № 0000517, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має середньо-спеціальну освіту, який працює ТОВ «Алан», помічником машиніста вакуумної установки дільниці відвантаження, неодруженого, не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2019 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу «Української православної церкви» за адресою: с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Тюріна, буд. 2, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки по обличчю, від чого потерпілий впав, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , наніс два удари по голові потерпілого кулаком правої руки та ногою взутою у кросівок, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього перелому кутів нижньої щелепи ліворуч та праворуч, що за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Показав, що 24 серпня 2019 року в с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, біля церкви, він почув як потерпілий іншим особам казав, що має намір побити його, у зв`язку з чим він перший підійшов до потерпілого, який перебував на мотоциклі, і вдарив один раз кулаком потерпілого по обличчю, після цього, коли потерпілий впав, він вдарив його кулаком та ногою по голові.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_5 показав, що 24 серпня 2019 року в с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, біля церкви, десь о півночі, він після концерту сидів на своєму мотоциклі, коли до нього підійшов обвинувачений який вдарив його по обличчю, від чого він впав і не міг піднятись, оскільки мотоцикл придавив йому ноги, після цього він відчув ще два удари по голові та удар ногою по щелепі, які завдав йому обвинувачений, він відчув сильний біль в щелепі.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Згідно досудової доповіді складеної інспектором Солонянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 01 листопада 2019 року виправлення обвинуваченого без обмеження волі чи позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 35-40)

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не вказано.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, вибачився перед потерпілим, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Крім того, з врахуванням обставин вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає, що в даній справі обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік з відрахуванням заробітку обвинуваченого в дохід держави в розмірі 10 %. На думку суду такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.

Суд не вбачає підстав для призначення більш тяжкого покарання, а також підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком один рік з відрахуванням в дохід держави 10% заробітку обвинуваченого.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілому, законному представнику потерпілого.

Головуючий: суддя ОСОБА_1