Дата документу 20.12.2019 Справа № 554/9562/19

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого - ОСОБА_3
представника власника майна ОСОБА_4
розглянувши клопотання старшого слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 19.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, досудовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2019 о 10 години 29 хвилин ранку, невстановлені слідством особи, перебуваючи на території с. Гора Полтавського району Полтавської області, маючи наміри на протиправне збагачення, заздалегідь використовуючи мотоциклетні шоломи та окуляри, шляхом вільного доступу проникли до приміщенні Поштового відділення №2, розташованого по вул. Нова 1, де погрожуючи застосуванням насильства до працівника відділення - касира, одночасно підсилюючи свої протиправні дії демонст рацією предметом зовні схожому на обріз мисливської рушниці, заволоділи у потерпілої грошовими коштами на загальну суму 1500 грн. Після цього, останні, за допомогою транспортних засобів мотоциклів, зникли у невідомому напрямку.

19.10.2019 року СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка працює на посаді начальника ВПЗ «Гора» ПАТ «Укрпошта», що розташоване за адресою: Полтавський район, с. Гора, вул. Нова,1, повідомила, що 19.10.2019, близько 10:29 год., вона разом з листоношою ОСОБА_6 знаходилася у відділенні пошти . В цей час до приміщення пошти зайшли двоє раніше їй невідомі чоловіки, чоловік № 1 зростом близько 175-180 см, повної тіло будови, на вигляд близько 50 років, одягнутий в чорну шкіряну куртка (пошарпана), на голові мотошолом та жовті окуляри, в руках тримав предмет, схожий на обріз мисливської рушниці; чоловік № 2 зростом близько 170-175 см, худорлявої тіло будови, на вигляд 30-35 років, був одягнутий в чорну куртка на голові мотошолом та жовтні окуляри, в подальшому погрожуючи предметом схожим на обріз мисливської рушниці, останні заволоділи грошовими коштами в сумі 1 500 гривень та поїхали в невідомому напрямку на (скутерах) мопедах.

В подальшому працівниками СКП Полтавського РВП під час виконання окремого доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України проведено заходи по встановленню обставин кримінального правопорушення, осіб які причетні до вчинення розбійного нападу, встановлення свідків, аналізу камер відеоспостереження було встановлено, що до вчинення даного кримінального в складі групи осіб причетні гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в орендованому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який у своєму володінні має транспортний засіб мопед «HUSSAR RQ50QT-08», червоного кольору, який за своїми зовнішніми ознаками, візуально схожий на мопед, на якому пересувався один із нападників та гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який також у своєму володінні має мопед, не встановленої марки.

17.12.2019 року в ході проведення огляду у гр. ОСОБА_9 , було оглянуто та вилучено належний йому мобільний телефон MI A2 Lite IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , с/н: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 .

Вилучений мобільний телефон опечатаний та направлений до Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, 19 Е.

18.12.2019 року вилучений в ході обшуку мобільний телефон, визнаний речовим доказам.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник володільця майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на майно.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим не доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно з огляду на недоведеність слідчим необхідності застосування вказаного заходу забезпечення в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1