Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/551/20
У Х В А Л А

"20" травня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі слідчого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Літині клопотання заступника начальника СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенант поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В клопотанні зазначається, що слідчим відділенням Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000097 від 19.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2020 близько 21.40 год. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ С-200 н.з. НОМЕР_1 (реєстрація республіка Польща) рухаючись по вулиці Богдана Хмельницького в смт. Літин, Літинського району Вінницької області допустив порушення правил дорожнього руху, а саме з технічно не справленими зовнішньо-освітлювальними приладами, у зв`язку з чим був зупинений поблизу перехрестя вул. Красна та вул. Б. Хмельницького інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_7 та інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які в форменому одязі працівників поліції в складі екіпажу «Д-ЮНКЕР 1010» на службовому автомобілі «SKODA RAPID», р.н. НОМЕР_2 , здійснювали патрулювання по маршруту патрулювання по охороні публічної безпеки на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка.

В ході спілкування з водієм ОСОБА_4 працівниками поліції у останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано вийти з салону автомобіля та пройти огляд на стан сп`яніння. Після чого, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, оглянув виявлені технічні несправності, та висловивши відмову в проходженні огляду при цьому виражаючись нецензурною лайкою в бік працівників поліції, сів за кермо автомобіля марки MERCEDES-BENZ С-200 н.з. НОМЕР_1 (реєстрація республіка Польща), закрив водійське вікно та завівши двигун різко розпочав рух транспортного засобу при цьому скерувавши авто в бік поліцейського ОСОБА_8 , який намагався завадити руху автомобіля. ОСОБА_8 з метою уникнення потрапляння під колеса автомобіля ОСОБА_4 відскочив в сторону та після цього сівши в службовий автомобіль «SKODA RAPID», р.н. НОМЕР_2 , спільно з ОСОБА_7 з застосуванням проблискових маячків розпочали переслідування ОСОБА_4 .
Не реагуючи на законні вимоги працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Красна в смт. Літин Літинського району, Вінницької області, біля будинку № 7, не впорався з керуванням та в`їхав в насип каміння на узбіччі дороги. В подальшому, вискочивши з салону автомобіля, не реагувати на неодноразові вимоги працівників поліції зупинитися, з метою уникнення адміністративної відповідальності, продовжив тікати з місця пригоди.
В свою чергу, коли поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поблизу будинку № 17 по вул. Красна в смт. Літин наздогнали ОСОБА_4 , та останній достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, та які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, дістав з лівої кишені куртки перцевий балончик та розпилив його в обличчя ОСОБА_7 .

Після чого, чинячи активний опір ОСОБА_8 , який відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» з метою подолання активного фізичного опору спробував застосувати заходи фізичного впливу, та відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» спробував надягнути на ОСОБА_4 спецзасіб «кайданки», останній здійснив розпилювання вмісту перцевого балончику в обличчя ОСОБА_8 ..
В подальшому працівники поліції, оговтавшись від впливу рідини яку розпилив в обличчя ОСОБА_4 , реагуючи на активний опір та застосовуючи фізичну силу подолали опір ОСОБА_4 та одягнули йому спеціальний засіб «кайданки».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2020 близько 21.40 год. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ С-200 н.з. НОМЕР_1 (реєстрація республіка Польща) рухаючись по вулиці Богдана Хмельницького в смт. Літин, Літинського району Вінницької області допустив порушення правил дорожнього руху, а саме з технічно не справленими зовнішньо-освітлювальними приладами, у зв`язку з чим був зупинений поблизу перехрестя вул. Красна та вул. Б. Хмельницького інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_7 та інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які в форменому одязі працівників поліції в складі екіпажу «Д-ЮНКЕР 1010» на службовому автомобілі «SKODA RAPID», р.н. НОМЕР_2 , здійснювали патрулювання по маршруту патрулювання по охороні публічної безпеки на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка.

В ході спілкування з водієм ОСОБА_4 працівниками поліції у останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано вийти з салону автомобіля та пройти огляд на стан сп`яніння. Після чого, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, оглянув виявлені технічні несправності, та висловивши відмову в проходженні огляду при цьому виражаючись нецензурною лайкою в бік працівників поліції, сів за кермо автомобіля марки MERCEDES-BENZ С-200 н.з. НОМЕР_1 (реєстрація республіка Польща), закрив водійське вікно та завівши двигун різко розпочав рух транспортного засобу при цьому скерувавши авто в бік поліцейського ОСОБА_8 , який намагався завадити руху автомобіля. ОСОБА_8 з метою уникнення потрапляння під колеса автомобіля ОСОБА_4 відскочив в сторону та після цього сівши в службовий автомобіль «SKODA RAPID», р.н. НОМЕР_2 , спільно з ОСОБА_7 з застосуванням проблискових маячків розпочали переслідування ОСОБА_4 .
Не реагуючи на законні вимоги працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Красна в смт. Літин Літинського району, Вінницької області, біля будинку № 7, не впорався з керуванням та в`їхав в насип каміння на узбіччі дороги. В подальшому, вискочивши з салону автомобіля, не реагувати на неодноразові вимоги працівників поліції зупинитися, з метою уникнення адміністративної відповідальності, продовжив тікати з місця пригоди.
В свою чергу, коли поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поблизу будинку № 17 по вул. Красна в смт. Літин наздогнали ОСОБА_4 , та останній достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, та які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, дістав з лівої кишені куртки перцевий балончик та розпилив його в обличчя ОСОБА_7 від чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку рогівки та кон`юктиви 1-2 ступеня обох очей.

Після чого, чинячи активний опір ОСОБА_8 , який відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» з метою подолання активного фізичного опору спробував застосувати заходи фізичного впливу, та відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» спробував надягнути на ОСОБА_4 спецзасіб «кайданки», останній здійснив розпилювання вмісту перцевого балончику в обличчя ОСОБА_8 від чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку рогівки та кон`юктиви 1 ступеню обох очей.

В подальшому працівники поліції, оговтавшись від впливу рідини яку розпилив в обличчя ОСОБА_4 , реагуючи на активний опір та застосовуючи фізичну силу подолали опір ОСОБА_4 та одягнули йому спеціальний засіб «кайданки».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Тому просять обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали та просять обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявна обгрунтована підозра у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та ризики передбачені ст.177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки його підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає з батьком, з цивільною дружиною та дитиною, також працює разом з батьком. Вважає, що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому просить обрати його підзахисному домашній арешт в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просить не застосовувати до нього запобіжний захід у виді взяття під варту та підтримує клопотання адвоката.

Вивчивши документи, які є у матеріалах клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України. Підозра повідомлена ОСОБА_4 обґрунтовується рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 18.05.2020; протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину; заявами про визнання потерпілими та допитами в якості потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; довідками з Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова та виписками з історій хвороб ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пункт 3 ч.2 ст.183 КПК України передбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п 34. передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Враховуючи зміст обвинувачення та наявність ризиків передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 194 КПК України та недоведеність обставин передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тому, враховуючи ту обставину, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, для запобігання ризикам або ризику зазначених в клопотанні.

Оцінивши наведені обставини в сукупності та особу підозрюваного, відносно якого за місцем проживання відсутні компроментуючі матеріали, раніше не судимий, має захворювання, а тому приходжу до переконливого висновку про необхідність обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які забезпечать належну поведінку підозрюваного.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_4 запобіжні заходи у виді: особистого зобов`язання - через ризик можливості останнього ухилитись від слідства та суду; у виді особистої поруки - у зв`язку з відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру; у виді застави у зв`язку з відсутністю у нього коштів та відсутністю роботи.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Оскільки прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років, наявні декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, тому клопотання підлягає до часткового задоволення.

Очевидним є те, що належну поведінку підозрюваного та усунення встановленого ризику шкодити інтересам досудового розслідування зможе забезпечити домашній арешт із забороною відлучатись з постійного місця проживання в певний період доби із застосуванням обов`язків передбачених п.п.1,2,3,4,5,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком на 60 діб, починаючи з 20 травня 2020 року до 18 липня 2020 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора на першу їхню вимогу;

2) не залишати місця постійного проживання АДРЕСА_1 у період з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня без дозволу слідчого чи прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) не відвідувати кафе, бари, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив.

Зобов`язати відповідальних осіб Літинського відділу поліції Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області:

- негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- повідомити суд про взяття на облік підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- періодично навідувати житло по АДРЕСА_1 , з метою контролю поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1