Провадження №11-кп/801/634/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2020 в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 23.05.2020 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,

який обвинувачується за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України в тому, що 19.04.2019 діючи повторно, з корисливою метою, шляхом зловживання довірою попросив у ОСОБА_8 ноутбук, після отримання якого покинув приміщення квартири та реалізував його за грошові кошти у сумі 2200 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 01.06.2019 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по вул. Хмельницьке шосе, 93 у м. Вінниця помітили транспортний засіб, водій якого, вийшовши з нього, не зачинив дверцята. Реалізуючи попередню змову ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ОСОБА_7 діючи таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля, який використовувався його володільцем ОСОБА_10 як сховище для тимчасового зберігання майна та мав засоби обмеження, взяв мобільний телефон «Huawei» Y6 вартістю 2130, 36 грн., після чого передав ОСОБА_9 на зупинці «Студентська» по вул. Хмельницьке шосе, 93А, яка спостерігала, щоб їх дії не були викриті.

В подальшому з викраденим майном залишили місце злочину.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2020 про проведення підготовчого судового засідання призначено кримінальне провадження до розгляду та задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 23.05.2020 включно.

На думку суду першої інстанції, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно було продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачав ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважає надто суворим, достатнім буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання його співмешканки, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185, 395 КК України, судимості не зняті та не погашені.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Колегія суддів вважає вірними доводи місцевого суду про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_7 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, не працює, не має постійного джерела доходів, під час досудового розслідування вже перебував у розшуку, по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 185 КК України, що перебуває на розгляді у суді ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2019 також оголошувався у розшук.
Викладене в сукупності з реальним покаранням у виді позбавлення волі, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним у пред`явленому обвинуваченні (до 6 років позбавлення волі), дає підстави вважати, що він може як переховуватися від суду, оскільки це вже робив, так і вчиняти нові злочини, про що свідчать попередні судимості.
З огляду на вказане, Апеляційний суд вважає за неможливе застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання співмешканки останнього, з тих підстав, що він не може запобігти ризикам, вказаних у ст. 177 КПК України.
Обґрунтованих та передбачених нормами КПК України доказів про можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не наведено.
Окрім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за по АДРЕСА_1 , при цьому, жодних документів щодо згоди власника іншого житла на застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту Суду не надано.
З огляду на вказане, існує ризик того, що в разі застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, останній може не виконувати його умови, покинути місце свого проживання, не з`являтись до поліції чи суду, вчиняти нові злочини, оскільки обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості та тяжкого злочинів .
Отже, суддею при продовженні строку дії запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані обставини та ризики зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, що стали підставою застосування запобіжного заходу.
На думку Суду, обвинувачений не має міцних соціально-стримуючих факторів, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.
Жодних нових обставин, передбачених ст. 178 КПК України, що не були враховані суддею при продовжені запобіжного заходу, в апеляційній скарзі не наведено.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали судді по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 406, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2020 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 23.05.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3