Справа №718/967/20
Провадження №1-кс/718/101/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року м.Кіцмань Чернівецьтка область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кіманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
володільця транспортного засобу ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
20 травня 2020 року слідчий СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Кіманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулися до Кіцманського районного суду Чернівецької області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2020 року біля 17:50 год. у адміністративних межах с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області було виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які незаконно видобували гравійно-піщану суміш, та завантажували її на транспортний засіб марки «Камаз 55111», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Виїздом слідчо-оперативної групи було проведено огляд місця події, в ході якого вищезазначений транспортний засіб, завантажений гравійно-піщаною сировиною вилучено. Після чого було проведено зважування вказаного транспортного засобу та окремо гравійно - піщаної сировини, вага якої складає 2 т. 500 кг. Вилучений транспортний засіб та гравійно-піщану сировину направлено на зберігання на територію ТзОВ ім. Ів. Франка за адресою: вул. Центральна, 54А, с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області.
Враховуючи, що вилучений транспортний засіб марки «Камаз 55111», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_10 , жителя. с. Горішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області, та перебуває у володінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., жителя с. Стрілецький Кут Кіцманського району області, являється засобом вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що вилучена гравійно-піщана сировина являється речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, просить накласти на таке майно арешт, обґрунтовуючи його необхідність проведенням ряду слідчих (розшуковик) дій, спрямованих на повний збір достовірної інформації та доказів в даному кримінальному провадженні.
Позиція учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити і накласти арешт на тимчасово вилучене майно у вказаному кримінальному провадженні транспортний засіб та гравійно-піщану суміш.
Володілець майна, а саме автомобіля «Камаз 55111», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 просив суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт його транспортного засобу та повернути його за належністю.
Встановлені судом обставин із посиланням на докази.
Суд, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора приходить до наступних висновків.
Так, згідно даних рапорту від 19.05.2020р., працівниками поліції під час патрулювання було виявлено автомобіль «Камаз» під керуванням ОСОБА_9 та інших осіб, які завантажували на нього піщано-гравійну суміш (а.с. 4).
20.05.2020 року відомості про виявлені обставини були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294, за попередньою правовою кваліфікацією - ч.2 ст.240 КК України, за фактом того, що 19.05.2020 біля 17:50 год. у адміністративних межах с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які незаконно видобували гравійно-піщану суміш, та завантажували її на транспортний засіб марки «Камаз 55111», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с .3).
Згідно даних протоколу огляду місця події від 19.05.2020 року, огляд проведеного в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області, за участю понятих, в результаті якого виявлено та вилучено: транспортний засіб, оранжевого кольору, марки «Камаз 55111», д.н.з. НОМЕР_1 , з кузовом на якому наявна гравійно-піщана суміш (а.с. .5).
Також було проведено зважування транспортного засобу та гравійно-піщаної суміші, що підтверджується даними Акту зважування від 19.05.2020 року, складеного працівниками поліції у присутності понятих (а.с. 6).
Крім того, до клопотання додано копії протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , та письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (а.с. 10-13).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_10 (а.с.8).
Також суду надано копію посвідчення водія ОСОБА_9 (а.с 9).
Згідно даних розписки ОСОБА_12 , останній отримав на зберігання на території ТзОВ ім.. Ів. Франка, що за адресою: вул. Центральна, 54-А с. Стрілецький Кут транспортний засіб марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 та гравійно-піщану сировину вагою 2 тонни 500 кг. (а.м.к.7).
Мотиви, з яких виходить слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, якими керується.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Частиною 1 ст.167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог частини другої вказаної статті арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Так, слідчим суддею, при вирішенні питання про арешт майна, перевірено відповідність клопотання вимогам, передбаченим ст. 171 КПК України та, у відповідності до вимог ч.2 ст.173 КПК України, враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.
Як вбачається зі змісту матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за ч.2 ст. 240 КК України по факту порушення правил охорони або використання надр, щодо незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Поряд із цим, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не наведено достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути доказом злочину, що передбачений ч.2 ст.240 КК України, саме по факту незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Правомірність володіння транспортним засобом ОСОБА_9 ніким не оспорюється, доказів його причетності до вчинення кримінального правопорушення матеріали клопотання не містять та суду не надано, а тому накладення арешту на такий транспортний засіб у даному випадку призведе до незаконного позбавлення власника (законного володільця) права володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном,що є неприпустимим.
Поряд із цим, визнання транспортного засобу марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на нього. Більше того жодного документу (постанови) який би підтверджував те, що такий транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні до клопотання не долучено та суду не надано.
За таких обставин, доводи слідчого та прокурора про те, що виникла необхідність у накладенні арешту на майно - транспортний засіб марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження його, як речового доказу, не знайшли свого підтвердження.
Так само і не підтверджено та не доведено належними доказами наявність, передбачених ст. 170 КПК України, ризиків щодо приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого транспортного засобу.
Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За таких обставин позбавлення права особи користуватись автомобілем, правомірність володіння якими ніким не оспорюється, та за відсутності відомостей про те, що ОСОБА_9 , більше того власник ОСОБА_10 , причетні до даного кримінального правопорушення, в даному випадку таке призвело б до незаконного позбавлення права особи володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Що стосується необхідності накладення арешту на вилучену гравійно-піщану сировину, слідчий суддя виходить із наступного.
З матеріалів, поданих разом із клопотанням, вбачається, що відомості в ЄРДР внесено за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.
Згідно постанови Кабінету міністрів України №827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», сировина піщано-гравійна, у тому числі галька, піщано-гальковий матеріал, гравій та ракуша, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
Більше того виявлена суміш лише тимчасово вилучена та зважена, однак її походження та склад на даний час ще не визначені.
Оскільки виявлена гравійно-піщана суміш є речовим доказом в кримінальному провадженні по факту незаконного її видобування, слідчий обґрунтовано звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вказану сировину з метою збереження цього речового доказу та необхідності проведення ряду слідчих дій.
Крім того, до суду не надано жодного доказу на підтвердження законності її походження, а тому у слідства виникли розумні та вагомі правові підстави для проведення слідчих дій з метою встановлення істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, оцінюючи надані до клопотання докази у сукупності з іншими встановленими обставинами, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для арешту такого вилученого майна гравійно-піщаної сировини.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 16, 131, 132, 170-173, 214, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Кіманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 20.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на гравійно-піщану сировину, яка вилучена 19.05.2020 року під час огляду місця події в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області та знаходиться на зберіганні на території ТзОВ ім. Ів. Франка за адресою: вул. Центральна, 54А, с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області.
В задоволенні клопотання щодо накладення арешту на транспортний засіб марки «КАМАЗ 55111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , а володільцем ОСОБА_9 , відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіцманського
районного суду: ОСОБА_1