Справа № 216/2814/20
провадження 1-кп/216/758/20
УХВАЛА
іменем України

15 червня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000464 від 07.03.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
26 травня 2020 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання, від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував та надав суду докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, зібрані під час досудового розслідування.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, та закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування було встановлено наступне.

07 березня 2020 року, приблизно о 18 годин 50 хвилин, в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вулиці Купріна, з боку вулиці Окружна в напрямку площі Визволення, рухався технічно справний автомобіль «OPEL ASCONA», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В цей же час, на проїзну частину дороги вулиці Купріна, зі сторони будинку 98 по вулиці Купріна, попереду по напрямку руху автомобіля «OPEL ASCONA», у невстановленому для цього місці, вийшла пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка почала її перетинати у бік будинку 91 вказаної вулиці. Водій ОСОБА_4 , в момент виявлення ним пішохода ОСОБА_5 котра рухалась по проїзній частині дороги вулиці Купріна, з ліво на право відносно руху автомобіля «OPEL ASCONA» та видимість якої йому нічого не обмежувало, повинен був діяти відповідно до п.п. 1.5., 2.3.б), 12.3. ПДР України. Однак, водій ОСОБА_4 при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , яку він мав об`єктивну можливість виявити, та маючи можливість запобігти ДТП виконуючи вимоги Правил дорожнього руху України, діючи зі злочинною недбалістю, своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3.б), 12.3. ПДР України, відповідно до яких:

- 1.5. « Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

- 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Внаслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «OPEL ASCONA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будинку 91 вулиці Купріна допустив наїзд керованого ним автомобілю на пішохода ОСОБА_5 , контактувавши з останньою правим переднім кутом свого автомобіля.

Відповідно до висновку експерта №620 від 29.04.2020, внаслідок ДТП у пішохода ОСОБА_5 виникли наступні тілесні ушкодження закритий перелом правої ключиці, перелом клубової і сідничної кісток праворуч з зміщенням уламків. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Відповідно до висновку експерта №19/104-17/1/4/170, в діях водія ОСОБА_4 по керуванню автомобілем «OPEL ASCONA», вбачаються невідповідності вимогам п.12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Своїми діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив кримінальне правопорушення, пояснив, що відшкодував потерпілій завдану шкоду. Крім того, винуватість ОСОБА_4 також підтверджується іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування: протоколом огляду місця ДТП від 07.03.2020, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 07.04.2020, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 26.03.2020, протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 17.04.2020 висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 №620 від 29.04.2020, висновком судової авто-технічної експертизи №19/104-17/1/4/170 від 13.05.2020.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та він підлягає кримінальному покаранню, його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Одночасно з цим, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом також враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», про те, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, а звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови ПВСУ).

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував по суті заявленого клопотання, а також думку обвинуваченого який підтримав зв`ялене клопотання, потерпілої, яка не заперечувала щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, а також відшкодував потерпілій спричинені матеріальні збитки.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Пунктом 5 вказаної вище норми КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 174, 257, 286, 288, 314, 326 393, 395, 532, 533 КПК України, ст.ст. 12, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Арешт тимчасово вилученого майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2020, а саме, вилученого 07.03.2020 автомобілю «OPEL ASCONA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,- скасувати.

Речовий доказ вилучений протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.03.2020, автомобіль «OPEL ASCONA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було долучено в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000464 на підставі постанови від 07.03.2020, та який передано на зберігання до авто-майданчика при Криворізькому ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути законному володільцю.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1