Провадження № 1-кп/582/34/20
Справа № 582/121/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" квітня 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів матеріали кримінального провадження № 0000259 від 23 грудня 2019 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрілецька Пушкарщина Великописарівського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

разом угодою про примирення від 31.01.2020, за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 21.12.2019 ОСОБА_4 перебуваючи в будинку свого знайомого ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_3 , після спільного розпивання спиртних напоїв з останнім, коли ОСОБА_5 ліг спати, помітив на столі у кімнаті будинку мобільний телефон марки «Sony Xperia M2». В той час у ОСОБА_4 виник намір на вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, завідомо знаючи про те, що крадіжка являється протиправним діянням, діючи таємно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, користуючись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 взяв зі столу мобільний телефон, та, в подальшому, поклав вказаний телефон до власної кишені, після чого покинув господарство ОСОБА_5 , спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-257е від 28.01.2020, у розмірі 1150 грн. 00 коп.

Надалі, з місця вчинення кримінального правопорушення останній зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимог ст. 471 КПК України, 31.01.2020 між потерпілим та підозрюваним досягнуто угоди про примирення, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 185 ч. 1 КК України.

Згідно угоди про примирення, ОСОБА_4 , як підозрюваний, та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт на строк сто годин, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, підтвердив викладені обставини, щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи, що потерпілий та підозрюваний досягли угоди про примирення, підписали її, при чому підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення підозрюваному покарання суд, з`ясувавши думку учасників процесу, які просили затвердити угоду про примирення, розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468 - 475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні суду пояснив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди про примирення і згоден з призначеним покаранням. З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (потерпілим та підозрюваним) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення, укладену між потерпілим та підозрюваним, належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370-373, 394, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 31 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000259 від 23 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речові докази: мобільний телефон марки «Sony Xperia M2» - дозволити використовувати власнику ОСОБА_6 за призначенням.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1