Справа № 751/6537/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/319/20
Категорія - ч.3 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальні провадження, внесені в ЄРДР за № 0002724 від 17.04.2018 та за № 0004354 від 16.06.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2020, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.3 ст.187 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2020 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю, за виключенням житла.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна що є його власністю, за виключенням житла.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.09.2018, визначене ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців, з конфіскацією всього майна що є його власністю, за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня його затримання 09.07.2018.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5005 грн. процесуальних витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.04.2018, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку 63, по проспекту Перемоги, у місті Чернігові, незаконно, всупереч волі власника, шляхом завантажування на автомобіль марки «Мерседес 709», реєстраційний номер НОМЕР_1 та подальшого руху, заволодів автомобілем марки «Пежо 309», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 15604 грн. 50 коп.

16.06.2018, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через вхідні двері проник до магазину «Продукти», що розташований за адресою: вул. Попудренка, 29 у м. Чернігові, де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 , яка здійснює торгівлю як фізична особа-підприємець, погрожуючи застосуванням до неї насильства небезпечного для життя та здоров`я, а саме: тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_7 пред`явив потерпілій вимогу негайно передати грошові кошти, його дії потерпіла сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. Потім ОСОБА_7 дістав з касового ящика грошові кошти в сумі 2000 гривень, склав їх до своєї сумки, після чого втік з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, 18.06.2018 близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через вхідні двері проник до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою : АДРЕСА_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 , де вчинив напад на потерпілу, погрожуючи застосуванням до неї насильства небезпечного для життя та здоров`я, а саме: тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_7 пред`явив ОСОБА_11 вимогу негайно передати грошові кошти, його дії потерпіла сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. Потім ОСОБА_7 дістав з касового ящику грошові кошти в сумі 22 грн., склав їх до свого пакету, після чого втік з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, 19.06.2018, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через вхідні двері проник до торгового павільйону № НОМЕР_4 «Салтівський м`ясокомбінат», який орендується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_13 , погрожуючи застосуванням до неї насильства небезпечного для життя та здоров`я, а саме: тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_7 пред`явив потерпілій вимогу негайно передати грошові кошти, його дії потерпіла сприйняла як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. Потім ОСОБА_7 дістав з касового ящику грошові кошти в сумі 988 грн. 55 коп., які належать ОСОБА_12 , а також взяв з полиці прилавку мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель GalaxyJ2 Prime 8Gb SM-G532FZKDSEK в корпусі чорного кольору, вартістю 2606 грн. 56 коп., в силіконовому чохлі «Diamond Silikone Samsung G530 Froz», вартістю 76 грн., із захисним склом «Samsung G530 Саth», вартістю 75 грн. 05 коп., та двома сім-картами мобільного оператора «лайфселл» всередині, вартістю 60 гривень за кожну, що належить ОСОБА_13 , склав їх до свого пакету, після чого втік з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 988 грн. 55 коп. та ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2877 грн. 61 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просила скасувати вказаний вирок суду та кримінальне провадження за ч.3 ст.187 КК України закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що вирок суду відносно ОСОБА_7 в частині засудження за ч.3 ст.187 КК України є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Вказала, що наведені судом докази щодо всіх епізодів злочинів, зокрема показання свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протокол про результати проведення аудіо-відеоконтролю особи від 16.07.2018 та оптичний носій DVD-R, № 837т стосовно ОСОБА_7 є недопустимими, зібрані із істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. Зазначила, що до показань потерпілих та свідків щодо впізнання особи нападника слід віднестися критично, оскільки вони чи взагалі не могли його бачити або бачили не достатньо, щоб впізнати, або могли дати показання необхідні для слідчого та прокурора. Вказала, що по справі не встановлено жодного належного та допустимого доказу, який би поза розумним сумнівом доводив вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вище вказаних злочинів.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини справи в суді першої інстанції учасниками процесу не оспорювалися, і вони в апеляційній скарзі захисником не оскаржуються, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.289 КК України, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду.

Будь яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку в цій частині колегія суддів не вбачає.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано.

Так, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у всіх трьох епізодах розбійних нападів, виклавши у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів із зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про непричетність до кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, суд послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності під час судового розгляду та апеляційного перегляду не встановлено.

Щодо першого епізоду вчиненого ОСОБА_7 16.06.2018 по вул. Попудренка, 29 у м. Чернігові, колегія суддів зазначає, що свідок ОСОБА_14 в ході судового розгляду доволі в подробицях описав події з зазначенням деталей, а тому підстав, ставити їх під сумнів, не вбачається.

Щодо другого епізоду 18.06.2018, по вул. Космонавтів, 3а в м. Чернігові, магазин «Продукти», колегія суддів вважає, що доводи захисника про те, що потерпіла ОСОБА_11 надавала суперечливі показання, є безпідставними.

Так, потерпіла у судовому засіданні зазначила, зокрема, що молодий чоловік був дуже високого зросту, був у чорній саморобній масці, наче шапка, вирізані очі та рот. Однією рукою він тримав ніж. Під час переслідування, він зняв саморобну маску і повернувся побачити чи не бігла вона за ним. Крім того, вона звернула увагу на його довгі ноги, а коли він зняв шапку, вона побачила світло-русяве волосся, світлі очі. Всі риси обличчя побачила, як особа зняла маску. Він був одягнений у світлі шорти, темну куртку, перчатки були наче в`язані. Впевнена що це він був у магазині. Впізнала його по зачісці, по росту, по горбинці на носі.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_11 повністю узгоджуються із дослідженими письмовими доказами, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2018 за участю потерпілої та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2018, згідно з яким потерпіла вказала на зображеного на фотокартці ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила стосовно неї злочин.

Колегія суддів також відхиляє доводи захисника з приводу недопустимості як доказу протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки, як убачається з відповідного протоколу, зазначені слідчі дії проведені з дотриманням вимог ст.228 КПК України. Так, будучи опитаною безпосередньо перед проведенням цієї слідчої дії, потерпіла ОСОБА_11 повідомила, що зможе упізнати чоловіка, який вчинив на неї напад, а під час пред`явлення для впізнання вказала на ОСОБА_7 , упізнавши його за індивідуальними рисами обличчя, формою носу, роту та очей.

За умови доволі детального опису подій потерпілою,у колегії суддів не виникає сумнівів щодо можливості у них роздивитися зовнішні ознаки чоловіка, який напав на її та в подальшому, за цими зовнішніми ознаками упізнати його під час процедури впізнання за фотознімками.

Щодо третього епізоду вчиненого ОСОБА_7 19.06.2018 по вул. Толстого, у м. Чернігові, зупинка «Школа» торговий павільйон № 15, колегія суддів не погоджується з твердженням апеляційної скарги захисника про те, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не можна визнати доказами доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки їх достовірність викликає сумнів.

Так, із показань вбачається, що вказані вище свідки, не були безпосередніми очевидцями розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_13 , але знаходились поблизу місця події. Разом з тим, у своїх показаннях вони відтворили події виходячи із свого сприйняття побаченого та їх свідчення містять в собі інформацію, яка в сукупності дає змогу встановити хронологію подій, поведінку обвинуваченого та його зовнішній вигляд, а тому колегія суддів вважає їх достовірними, такими що в сукупності між собою та показаннями потерпілої та іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами утворюють єдину і цілісну картину щодо обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів вважає, що не можна залишати поза увагою і показання самої потерпілої ОСОБА_13 , яка безпосередньо перебувала на місці події вчинення щодо неї злочину та за характерними ознаками зовнішності впізнала саме ОСОБА_7 .

Колегія суддів також не погоджується з тим, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2018, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_7 та показання цього свідка, слід визнати недопустимими. Стороною захисту не надано об`єктивних доказів, про те, що показання даного свідка містять такі суттєві розбіжності, що ставлять під сумнів їх правдивість, у тому числі і з підстав того, що він за родом трудової діяльності є працівником поліції.

З приводу доводів захисника про не допустимість доказу - протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, шляхом здійснення аудіоконтролю особи від 16.07.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із його змісту, відносно ОСОБА_7 у приміщенні ІТТ №1 ГУ НП в Чернігівській області, було проведено НС(Р)Д, у ході якої, особа, яку було ідентифіковано як ОСОБА_7 повідомляв своєму співрозмовнику про обставини вчинення розбійних нападів, що підтверджується стенограмою та аудіозаписом, що міститься DVD-R диску доданому до протоколу.

Вказані матеріали були здобуті на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 10.07.2018, проведені на підставі доручення від 10.07.2018 та розсекречені відповідно до вимог КПК України. Протокол НС(Р)Д складено в межах строку дії ухвали слідчого судді, містить відомості про час складання, стенограма містить номера аудіо файлів, інвентарний номер носія інформації, дату її складання та підпис виконавця. Вказані обставини дають можливість суду прийняти вищенаведені докази у якості допустимих, оскільки останні відповідають вимогам ст.ст.86,87 КПК України.

Крім того, захисником не зазначено до порушення яких норм КПК щодо порядку проведення чи фіксування слідчих (розшукових) дій призводить відсутність, зокрема інформація в якій камері ІТТ та яким обладнанням здійснювався аудіо-контроль, отже доводи про недопустимість даного протоколу слідчих (розшукових) дій, як доказу, є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що давши оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, суд першої інстанції обґрунтовано визнав показання свідків та потерпілих достовірними та вірно прийняв до уваги дані за результатами НС(Р)Д щодо ОСОБА_7 та належним чином оцінив даний доказ в сукупності з іншими, наявними у матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд вірно критично оцінив показання обвинуваченого про те, що він цих кримінальних правопорушень не вчиняв, оскільки останні є не переконливими та суперечать дослідженим доказам.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, на переконання колегії суддів, дії ОСОБА_7 за сукупністю вчиненого, правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, відповідає скоєному, особі обвинуваченого та вимогам ст.ст. 65, 70 КК України.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та під час судового провадження в суді першої інстанції, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2020, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 , без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4