Справа № 467/164/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання в.о. начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_3 про конфіскацію вилученого забороненого предмета, -

ВСТАНОВИВ:

Суб`єкт звернення вніс на розгляду слідчого судді цього місцевого суду вказане подання, посилаючись на те, що 25 грудня 2019 року у засудженого ОСОБА_4 в результаті вибіркового обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон.

Оскільки цими діями засуджений порушив вимоги ч.4 ст. 107 КВК України та положення додатку п.3 Розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 року № 2823/5, то в.о. начальника установи виконання покарань просив вирішити питання про конфіскацію на користь держави вилученого у засудженого забороненого предмета.
В судове засідання учасники справи, як то, представник установи виконання покарань, засуджений і прокурор, не з`явились, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин своєї неявки не вказували, будь яких заяв чи то клопотань слідчому судді не направляли, хіба що засуджений надав заяву про розгляд подання за його відсутності, паралельно висловивши позицію про відсутність із його баку заперечень проти його задоволення.

Однак, таке слідчий суддя не розцінював як перешкоду для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників справи, ураховуючи той факт, що останні належно повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у той час, як їх явка у нього обов`язковою не визнавалась.

Тому, перевіривши доводи і обґрунтованість внесеного клопотання, оцінивши усі додані до нього докази, слідчий суддя виходив із такого.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.
Частиною 7 ст. 102 КВК України визначено перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 року № 2823/5 (далі - Правила), засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3 -радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо).
У цьому випадку слідчий суддею було установлено, що 25 грудня 2019 року у засудженого ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки HOMI.
Вказане зафіксовано у актом від 25.12 2019 року та протоколом про вилучення заборонених предметів від 25.12.2019 року № 130.
Згідно розписки комірника складу ПФС Арбузинської ВК №83 від 25.12.20291 року мобільний телефон прийнято на зберігання.
Зокрема, за п. 3 розділу XXV Правил виявлені у засуджених гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою установи складається протокол вилучення (додаток 34).
Однак, доданий до подання протокол про вилучення заборонених предметів № 131 не відповідає додатку № 34 Правил, а тому не може сприйматись судом як допустимий доказ.

У той час, як складання акту про вилучення заборонених предметів взагалі Правилам не передбачено.

Натомість, як слідує із рапорту 25.12 20291 року мобільний телефон було виявлено на спальному місці, у той час, як із подання слідує, що його виявлено у засудженого в результаті вибіркового обшуку у правій кишені штанів.

Крім цього, до клопотання додано жодним чином не засвідчені ксерокопії документів, що в силу ст. 99 КПК України є неприйнятним щодо документів.

Таке позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, у той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення правильного вирішення справи і може істотно вплинути на висновки слідчого судді.
Так, Верховний Суд у справі № 160/7887/18 указав, що для аналізу цього типу питання слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації; уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації; Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджені наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55; Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5; інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти. Серед іншого, відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно, слід зробити висновок, що заявником не надано допустимих доказів зберігання мобільного телефону засудженим, а тому у задоволенні вказаного подання слід відмовити, оскільки твердження, що у ньому викладені не доведені згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Керуючись ст.ст. 84-86,89, 537, 539, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_3 про конфіскацію вилученого забороненого предмета відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1