Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9664/19
Провадження № 1-кс/711/3863/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

представника потерпілих адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області, ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0004535 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта повна середня спеціальна, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, учасником бойових дій не являється, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , внесеним в кримінальному провадженні № 0004535 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта повна середня спеціальна, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, учасником бойових дій не являється.

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004535 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2019 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись неподалік магазину «West market», який розташований на перехресті вулиць Чорновола-Чайковського в м. Черкаси, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи єдиний умисел, направлений на умисне вбивство, з корисливих мотивів, грубо порушуючи при цьому громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття, ігноруючи норми моралі та правила поведінки, з особливою зухвалістю, безпідставно, заздалегідь озброївшись предметами, для спричинення тілесних ушкоджень, зокрема газовими балонами, пістолетом, ножем та дерев`яними палицями, розуміючи свою перевагу в силі та по кількості осіб, попередньо застосувавши газовий балон до раніше невідомого їм ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою послабити їх можливість чинити опір, умисно, протиправно, усвідомлюючи, що від таких дій може настати смерть, нанесли потерпілому ОСОБА_13 численні тілесні ушкодження в життєвоважливі органи, а саме в область голови, тулуба, в тому числі і проникаюче ножове поранення в область грудної клітки, в результаті яких останній помер в лікарні.

Так, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , знаходячись в закладі «Стейк Хата», що розташований, за адресою: м. Черкаси, вул. Чорновола, 158, при цьому вживали спиртні напої.

У подальшому помітили двох раніше незнайомих їм ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які повертались із магазину «Вест Маркет», що за адресою: м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 142-142а, де придбали дві пляшки шампанського, при цьому спілкувалися між собою іноземною мовою.

При собі ОСОБА_13 мав сумочку (барсетку) через плече, а в руках дві скляні пляшки шампанського. Вказаними діями в сукупності із іноземною вимовою, наявності сумки та нічний час доба, останні привернули свою увагу нападників, які маючи на меті заволодіти цінним майном ОСОБА_13 , яке на їх думку могло бути при ньому, зустріли потерпілих в арці між 4 та 5 під`їздами житлового будинку АДРЕСА_2 , де, маючи значну перевагу в кількості осіб та у фізичній силі, без причин, які б передували конфлікту, оточивши в коло ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , застосували до них газовий балон «Терен», шляхом розпилення його вмісту в обличчя кожного, з метою привести їх у безпорадний стан, та в цей момент намагаючись зірвати сумку з ОСОБА_13 .

Проте, не змогли довести свій намір до кінця, оскільки потерпілий ОСОБА_13 , захищаючись, розбив одну із двох пляшок шампанського, які були у нього в руках, почав кричати, чим привернув увагу своєї дружини ОСОБА_16 , дружини ОСОБА_17 ОСОБА_18 , свого товариша ОСОБА_14 , які в цей час чекали їх в квартирі, де попередньо відпочивали, за адресою: АДРЕСА_3 . та вибігли на крики та бій скла. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , злякавшись, що можуть бути викриті, розбіглися в різні сторони.

Після чого, реалізуючи свій умисел, направлений на умисне вбивство, маючі вже виниклі неприязні відносини до потерпілих, у зв`язку з неможливістю доведення свого злочинного умислу, з корисливих мотивів та з метою заволодіти цінним майном ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу магазину «ВестМаркет», що по вул. В. Чорновола, 142-142 а, який розташований біля зупинки громадського транспорту, побачив, що до вказаного магазину повернувся ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , щоб придбати молоко з метою промити очі від застосування газу, куди також прибули його товариш ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , а ОСОБА_19 разом зі своєю дружиною ОСОБА_18 повернулися до квартири і в розвитку подальших подій участі не брали.

ОСОБА_10 втершись в довіру до потерпілого ОСОБА_13 , шляхом розпитування про те, що сталося, з метою доведення злочинного умислу, пересвідчившись, що потерпілих лише двоє і вони не мають предметів, якими можуть оборонятись, викликав по мобільному телефону своїх товаришів та повідомив, що потерпілі перебувають біля нього.

ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , групою осіб, маючі вже виниклі неприязні відносини до потерпілих, маючи спільний умисел на умисне вбивство з корисливих мотивів, з метою заволодіння цінним майном потерпілих та демонстрування своєї фізичної переваги, заздалегідь озброївшись предметами для спричинення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яними палицями, ножем, маючи значну перевагу в своїй фізичній силі, оскільки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 мають здобуті спеціальні фізичні навички у спорті, перебуваючи в більшості по відношенню до потерпілих, усвідомлюючи власні дії та наслідки від них, а саме те, що від таких дій може настати смерть людини, маючи умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне, протиправне позбавлення життя людини, почали наносити ОСОБА_14 та ОСОБА_13 численні удари в життєво важливі органи, а саме голову та тулуб, використовуючи предмети, які були принесені з собою для нанесення тілесних ушкоджень, при цьому намагаючись заволодіти сумкою ОСОБА_13 , спричинили тому тілесні ушкоджень в результаті яких, останній помер у лікарні. ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження внаслідок численних ударів по голові та тулубу.

У результаті протиправних дій з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_14 , відповідно до висновку експерта, спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садна на голові у лівій скроневій області, у своїй сукупності належать до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як 21 день. Забита рана на лівому передпліччі, садна на спині, в області правого ліктьового суглобу, на передпліччях, в області правого зап`ястка, на лівій кисті, лівій сідниці, правому стегні, в області правого колінного суглобу, на гомілках, в області правого гомілково-ступеневого суглобу, на правій стопі, в своїй сукупності на кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості; потерпілому ОСОБА_13 , відповідно до висновку експерта, спричинено наступні тілесні ушкодження: причиною смерті є два проникаючі поранення грудної клітки справа з ушкодженням серця та правої легені, які супроводжувались масивною внутрішньою кровотечею, що привело до гострого недокрів`я внутрішніх органів. При експертизі трупа виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаючі поранення грудної клітки справа у вигляді двох ран в ділянці правого соска, двох ушкоджень четвертого ребра справа, ушкодження серцевої сорочки, правого шлуночка серця та правої легені, які виникли від дії якогось плаского колюче-ріжучого предмету, який в своїй будові має гостру ріжучу крайку (лезо) та обушок товщиною близько 1-2 мм. з добре вираженими ребрами. Таким предметом міг бути ніж. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а вданому випадку привели до смерті. За даними судово-гістологічної експертизи після поранення серця та легені потерпілий міг жити в межах 30-40 хвилин до кількох годин (1-2 години) або час наближений до вказаного в бік збільшення. Поверхнева рана на передній поверхні грудної клітки справа, яка виникла від дії предмету, що володіє ознаками гострого колюче-ріжучого протягом доби до смерті та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Така рана могла утворитись від дії ножа в період часу спричинення рани № 1 та рани № 2 під час самооборони, чинення опору, нападу, тощо. Рана на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу (рана № 3), яка виникла від дії предмету, що володіє ознаками гострого ріжучого протягом доби до смерті та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Така рана могла утворитися від дії леза ножа в період час спричинення рани № 1, №2 та № 5 під час самооборони, чинення опору, нападу, тощо. Садно та рана в лівій над вушній області (рана № 4), які виникли протягом доби до смерті, могли виникнути в період часу виникнення ушкоджень, що привели до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Садно виникло від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого. За даними медико-криміналістичної експертизи рана виникла внаслідок дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею в місці контакту, що в своєму складі містить певні конструктивні особливості можливо у вигляді слабко/помірно вираженого ребра. Подряпина на живості справа у верхній частині, яка виникла протягом доби до смерті від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могла виникнути від дії вістря (кінчика) клинка ножа під час самооборони, чинення опору, нападу, тощо та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Час виникнення вказаної подряпини може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що призвели до смерті. Синець на тильній поверхні правої кисті, який виник протягом доби до смерті від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Час виникнення вказаного синця може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що призведи до смерті. Садно на лобі наближене по формі до трикутної, яке виникло протягом доби до смерті від дії предмету, що володіє ознаками твердого тупого та носить ознаки легкого тілесного ушкодження. Час виникнення вказаного садна може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що призвели до смерті. Численні дрібно і великоцяткові синці, садно в лобно-скронево-виличній області справа та садно на підборідді справа, які виникли протягом доби до смерті від дії (дій) предмету, що володіє ознаками твердого тупого та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Час виникнення вказаних синців та саден може співпадати з періодом часу виникнення ушкоджень, що привели до смерті. Також при експертизі виявлено сліди медичних втручань.

Враховуючи, що умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо у позбавленні життя потерпілого (потерпілих) брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше особи. Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдали потерпілому (потерпілим) поранення, незалежно від того, яке з поранень виявилось безпосередньо причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисел на вбивство як співвиконавці. Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого (потерпілих) життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу.

З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчиняють вбивство за попередньою групою змовою, до таких дій можуть бути віднесені: в даному випадку застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого (потерпілих) з метою приведення його (їх) у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть в даному випадку до потерпілих було застосовано розпилення в очі газовим балоном, що призвело до безпорадного стану потерпілого, проте, в результаті того, що на той момент їм завадили довести свій намір до кінця, останні вирішили озброїтись та довести свій умисел до завершення, а саме кожен з учасників здійснював дії по подоланню опору потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з метою полегшити заподіяння смерті іншим співвиконавцем (застосування до потерпілих фізичної сили за допомогою палиць, здійснення пострілів в їх бік, нанесення ударів руками), розцінюється як відвернення уваги потерпілого, сприяння доступу до жертви, систематичному та численному нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим для досягнення кінцевого результату, оскільки нападники чітко розуміли можливість настання тяжких наслідків від неодноразових цілеспрямованих потужних ударів та знали про наявність ножа в одного із співучасників та розуміли властивості даного колючо-ріжучого предмету, який при застосуванні може призвести до смерті особи.

А тому, орган досудового розслідування, в даному випадку, вважає, що дії кожного з співучасників, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , призвели до смерті потерпілого ОСОБА_13 .

На підставі зібраних доказів 16.08.2019 року ОСОБА_12 і ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_10 17.08.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_9 17.10.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Окрім цього, з урахуванням зібраних даних, 27-28.11.2019 року ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 , ОСОБА_11 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

18.08.2019 року за клопотанням органу досудового розслідування, погодженого Черкаською місцевою прокуратурою, Соснівським районним судом м. Черкаси, підозрюваному ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 16 серпня 2019 року по 14 жовтня 2019 року включно.

10.10.2019 року слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 16.11.2019 року.

14.11.2019 року слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 16.12.2019 року.

Також вказує, що причетність ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 і ОСОБА_23 , ОСОБА_11 до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події; показаннями ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ; показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ; записом з камер відеоспостереження магазину «West market».

Разом з тим, закінчити досудове розслідування на даний час, неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок призначеної балістичної експертизи, висновок стаціонарної психіатричної експертизи щодо братів ОСОБА_28 , які перебувають під стаціонарним наглядом в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», що розташована в м. Дніпро, встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_29 , провести за його участю всі необхідні слідчі дії, вирішити питання про обрання запобіжного заходу, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, оголосити всім учасникам кінцеві підозри, виконати вимоги ст. ст. 290-292 КПК України.

А тому, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 16.01.2020 року.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 16.12.2019 року, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників події, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин з корисливих мотивів, групою осіб, пов`язаний із застосуванням насильства, маючи значну перевагу в фізичній силі, кількості осіб, під час вчинення вказаного правопорушення, скористувався своїми навичками в силових видах спорту, якими володіє, а саме має 1 спортивний розряд з боксу, тому мав і повинен був усвідомлювати власні дії під час вчинення вказаного правопорушення та передбачити можливі наслідки, а також мав можливість вплинути на інших учасників бійки та зупинити їхні дії, проте цього не зробив, був знайомий з свідками у вказаному кримінальному провадженні, це дає підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати та узгодити свою позицію з іншим підозрюваним ОСОБА_11 , місце знаходження якого на даний час не відоме та останній перебуває в розшуку, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Окрім цього, ОСОБА_6 , не має жодного джерела доходів, ніде не працевлаштований, перебуваючи на волі, може не з`являтися до слідчих органів та виїхати на заробітки, тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, тому під страхом покарання, яке йому загрожує у відповідності до п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, безперешкодно може виїхати в іншу область, де буде переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Також просить врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, просить застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

А тому, просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.01.2020 року, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання, зіславшись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.08.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, з урахуванням зібраних слідством даних, 27.11.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів (протоколи огляду місця події від 16.08.2019 року; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_14 та ОСОБА_16 від 16.08.2019 року; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_16 від 17.08.2019 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 25.09.2019 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_16 від 25.09.2019 року та від 08.11.2019 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 від 16.08.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 31.10.2019 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_25 від 28.09.2019 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_26 від 30.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 10.08.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_31 від 29.10.2019 року; висновок експерта № 03-01/757 від 19.08.2019 року; запис з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників події у цьому ж кримінальному провадженні. Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників події в даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя враховує як тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , так і дані про особу підозрюваного, який сталих соціальних зв`язків не має, ніде не працює. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості. Крім того, органом досудового розслідування на даний час не виявлено усіх осіб, які брали участь у вчиненні кримінального правопорушення, один із підозрюваних ОСОБА_11 знаходиться в розшуку, тому існує висока вірогідність спілкування між підозрюваними у кримінальному провадженні задля перешкоджання встановленню істини під час досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що наявність такого ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення, не доведена органом досудового розслідування.

В судовому засіданні сторона захисту надала докази тому, що ОСОБА_6 характеризується позитивно за місцем свого проживання. Однак ці обставини не зменшують можливості настання вищевказаних ризиків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема це: необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновку балістичної експертизи та висновків стаціонарної психіатричної експертизи щодо братів ОСОБА_28 , які перебувають під стаціонарним наглядом в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» в м. Дніпро.; встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_29 та провести за його участі слідчі дії; визначитися з кінцевою підозрою; виконати вимоги ст. 290 КПК України. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, в сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Крім того, особиста порука не може бути застосована до підозрюваного навіть з із тих підстав, що слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов?язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт та особисте зобов`язання не можуть бути застосовані до підозрюваного з огляду на те, що застосування таких запобіжних заходів не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також спілкування із потерпілими, свідками в даному кримінальному провадженні та здійснення на них тиску.

Крім того, на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що за станом здоров`я чи з інших обставин, підозрюваний не може утримуватися під вартою.

А тому, враховуючи вищенаведене, ризики які продовжують існувати, тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 строком на один місяць, тобто до 10.01.2020 року включно, без права внесення застави, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 197, ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких підстав, клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 183, 193, 196-199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» до 10.01.2020 року включно без внесення застави.

Копію ухвали вручити слідчому та начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 16.12.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1