ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3579/19 Справа № 185/9895/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 30.03.2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати в частині обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує на те, що доказів на існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду прокурором не надано. ОСОБА_7 з`являвся за викликами до слідчого та суду.

Обвинувачений щиро каявся та активно сприяв розкриттю злочину. Також, не підтверджений ризик впливу на свідків та потерпілу, оскільки останні на теперішній час з будь-якими заявами про вплив на них з боку обвинуваченого не звертались.

Зазначаючи про психічні розлади здоров`я ОСОБА_7 , захисник зазначає, вказує на безпідставність застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, як на підставу необґрунтованості обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказує на невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів вимогам КПК України, а також, на невідкриття висновку судово-психіатричного експерта, що свідчить про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року було задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 січня січня 2020 року, включно, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, не працює, є пенсіонером, фактичне місце проживання обвинуваченого не встановлено: за даними обвинувального акту проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На час направлення обвинувального акту обвинувачений проживає в АДРЕСА_2 , вказану адресу зазначає сторона захисту, проте не надала жодного доказу на підтвердження викладених обставин. Обвинувачений розлучений. Колишня дружина обвинуваченого проживає в іншому помешканні за місцем реєстрації обвинуваченого і є свідком за кримінальним провадженням. Потерпіла, згідно даних обвинувального акту, проживає по-сусідству з місцем реєстрації обвинуваченого.

Тобто наявний ризик того, що обвинувачений під загрозою можливого покарання може переховуватись від суду, в позапроцесуальний спосіб зможе вплинути на недопитаних потерпілу, на що звернув увагу представник потерпілої та зазначив, що потерпіла тому і не прийшла до залу судового засідання, оскільки побоюється обвинуваченого, наявний ризик можливого впливу на свідка ОСОБА_9 , який знайомий обвинуваченому, як мешканець вулиці, проживає по-сусідству; свідка ОСОБА_10 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого, та яка проживає за місцем реєстрації обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону, слідчим суддею були дотримані.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ухилення від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі до 15 років позбавлення волі, а також, може продовжити злочинну діяльність,оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, були об`єктом дослідження судом при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 і їм надана належна оцінка. Судом також враховано, що відповідно до висновків судово- психіатричної експертизи від 23.05. 2019 року ОСОБА_7 визнано осудним.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що відомості про особу підозрюваного та фактичні обставини кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що запобіжний захід - тримання під вартою забезпечить наявний ризик того, що обвинувачений під загрозою можливого покарання може переховуватись від суду, в позапроцесуальний спосіб зможе вплинути на недопитаних потерпілу, оскільки вона побоюється обвинуваченого, наявний ризик можливого впливу на свідка ОСОБА_9 , який знайомий обвинуваченому, як мешканець вулиці, проживає по-сусідству, свідка ОСОБА_10 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого, та яка проживає за місцем реєстрації обвинуваченого.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4