УХВАЛА

Іменем України

підготовчого судового засідання
Справа № 505/67/20

Провадження № 1-кп/505/241/2020

11.02.2020 р. Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 18.11.2017 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , а проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.02.2020 року в провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0000470 від 18.11.2017 р.

10.02.2020 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , на строк до 12 лютого 2020 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження (застосування) щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , враховуючи ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще недопитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання виразив думку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає, провадження за обвинувальним актом підсудне Котовському міськрасуду, Одеської області; підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає та просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб з утриманням на гауптвахті. Крім того, не заперечували проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 3 до 7 років позбавлення волі. Згідно ст.178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а також те, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем і більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Котовському міськрайсуду, Одеської області.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, захисник, обвинувачений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 314-316, 392, 369 КПК України, суд -

Ухвалив:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України на 15 годину 30 хвилин 11.02.2020 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника, обвинуваченого.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , а проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України - продовжити на 60 діб з утриманням на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк дії ухвали до 10.04.2020 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1