УХВАЛА
про самовідвід
16.06.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт, долучені до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 17.01.2013 року, які поступили до Франківського районного суду м. Львова 27 вересня 2013 року, про підозру

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів - Винники, українця, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.275 КК України.

встановив:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває судова справа №465/9395/13-к про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.275 КК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2020 року, дану справу передано судді ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та зміст списку присяжних Франківського районного суду м. Львова, вважаю, що як суддя підлягаю самовідводу від розгляду обвинувального акта з наступних підстав.

Одним із потерпілих у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , яка, відповідно до ухвали Львівської міської ради №6473 від 28.04.2020р. «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», включена до списку присяжних Франківського районного суду м. Львова терміном на три роки з числа громадян, які відповідають вимогам статті 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Положеннями п. 23 ч. 1 ст. 3 КПК України, визначено термін «Суддя», що вживається у Кримінальному процесуальному кодексі України. Згідно даної норми закону до поняття «суддя» відноситься - голова, заступник голови, суддя Верховного Суду, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів, які відповідно до Конституції України, на професійній основі уповноважені здійснювати правосуддя, а також присяжний.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1,2,4-6 частини сьомої статті 56 вказаного Закону.

Відтак, статус присяжного фактично прирівнюється до статусу судді, а тому обмеження, які встановлені чинним КПК України до суддів в частині поширюють свою дію і на присяжних.

Статтею 34 КПК України, визначено обмеження конкретному суду щодо розгляду кримінальних проваджень де стороною є обвинувачений чи потерпілий, який працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження. Так, згідно вказаної норми закону, у даному випадку, кримінальне провадження взагалі підлягає передачі на розгляд іншого суду, оскільки визначено законодавчо поняття «працює», «працював», утотожнюється з поняттям «виконують обов`язки, що визначені пунктами 1,2,4-6 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За практикою Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відтак, вважаю, що вказані обставини виключають подальшу участь судді ОСОБА_1 в судовому розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000019 від 17.01.2013 року і суддя підлягає відводу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 34, 75, 80 - 82, 372, 376 КПК України, -

постановив:

Заявляю самовідвід у підготовчому розгляді матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000019 від 17.01.2013 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.275 КК України.

Задоволити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000019 від 17.01.2013 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.275 КК України (судова справа №465/9395/13-к, судове провадження №1-кп/465/797/20).

Матеріали судового провадження №1-кп/465/797/20 передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5