ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/8494/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/925/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 4 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , щодо продовження строків тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 до 1 лютого 2020 року включно.

Судове рішення мотивоване тим, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України можливість переховування від суду, здійснити тиск на потерпілого та перешкоджати виконанню судового рішення.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вказує, що не погоджується з ухвалою районного суду, вважає її незаконною.

Наголошує, що обвинувачена знаходиться під вартою вже 2 роки.

Ключовий свідок знаходиться під вартою і вплинути на його свідчення ОСОБА_7 не може.

Обвинувачена є пенсіонером та інвалідом, у неї погіршився стан здоров`я, належна медична допомога в умовах слідчого ізолятора не надається.

Крім того обвинувачена раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки.

Посилається на практику ЄСПЛ з приводу тримання під вартою осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченої ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу, а також думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Прокурор обґрунтовує підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, а саме за ч.3 ст. 27, ч.1 ст. 14 п.п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк до п`ятнадцяти років або у виді довічного позбавлення волі, зібраними під час досудового розслідування доказами.

Колегія суддів виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_7 .

При цьому колегія суддів враховує, що обвинуваченій інкримінується вчинення організації готування вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення.

Такі злочини є надзвичайно небезпечними, адже людина, її життя, здоров`я, честь і гідність та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

При цьому захист інтересів особи та суспільства повинен бути забезпечений судом.

Крім того належить врахувати, що ОСОБА_7 інкримінується саме роль організатора готування умисного вбивства колишнього чоловіка доньки, з корисливих мотивів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор повідомляв, що обвинувачена погрожувала потерпілому в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Потерпілий ОСОБА_9 звертався з відповідною заявою до прокуратури області.

Такі відомості, поряд з іншими в своїй сукупності, на думку колегії суддів, дають підстави вважати що ризик незаконного впливу зі сторони ОСОБА_7 існує поза розумним сумнівом.

Посилання обвинуваченої та її захисника про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та відсутності судимості, на думку колегії суддів не зменшують вагомість підстав для тримання обвинуваченої під вартою.

Що стосується посилання захисника не незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах виділеного судового провадження відсутні будь які медичні документи з приводу стану здоров`я обвинуваченої.

Будь яких клопотань стороною захисту в суді апеляційної інстанції не заявлено.

Захисник надав копії судових рішень, згідно яких було зобов`язано службових осіб Харківської міської медичної частини № 27 провести медичне обстеження ОСОБА_7 та провести курс медикаментозного лікування наявного у ОСОБА_7 захворювання.

В інших судових рішеннях, судом констатовано виконання медичною частиною слідчого ізолятора своїх обов`язків щодо надання медичної допомоги ОСОБА_7 .

Таким чином суду апеляційної інстанції не надано належних даних, які б підтверджували порушення прав обвинуваченої під час перебування в умовах слідчого ізолятора чи ненадання медичної допомоги обвинуваченій ОСОБА_7 .

З огляду на значимі для даного провадження обставини, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.177, 178, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 4 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , щодо продовження строків тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -