Справа № 132/630/20
Провадження №1-кп/132/124/20
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
25.06.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 10.01.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, розлученого, непрацевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, систематично, протягом тривалого періоду часу, а саме з 30.07.2019р. по 10.01.2020р. вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке виражалось у словесних образах, погрозах фізичної розправи, приниженні, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи. Так, 30.07.2019р. ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, за що на ОСОБА_9 складено протокол за ст.173-2 КУпАП. Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 04.09.2019р. у справі № 132/2846/19, ОСОБА_9 визнано винним у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грн. в дохід держави. 08.09.2019р. близько 19год.30хв. ОСОБА_9 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, за що на ОСОБА_9 складено протокол за ст.173-2 КУпАП. Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 01.10.2019р. у справі № 132/3351/19, ОСОБА_9 визнано винним у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340грн. в дохід держави. 04.10.2019р. о 07год. 55хв. ОСОБА_9 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, за що на ОСОБА_9 складено протокол за ст.173-2 КУпАП. Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 06.12.2019р. у справі № 132/4160/19, ОСОБА_9 визнано винним у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 170грн. в дохід держави. Крім того, ОСОБА_9 не зупиняючись на досягнутому, маючи умисел на продовження вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 , 10.01.2020р. біля 18год.00хв., за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виражав щодо неї словесні образи, погрожував фізичною розправою та підійшовши до останньої, принижував її, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи. Внаслідок чого? ОСОБА_8 була змушена звернутись до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_8 в суді підтвердила обставини, які викладені в обвинувальному акті, а саме факт вчинення відносно неї домашнього насилля зі сторони обвинуваченого ОСОБА_9 , які носять систематичний характер.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, правильно кваліфіковані.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до злочину невеликої тяжкості, не судимий в силу ст.89 КК України, розлучений, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак госпіталізації не потребує. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді, підготовленої заступником начальника Калинівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 , суд бере до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_9 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, думку органу пробації, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, на порушника доцільно покласти обов`язки, передбачені п.5 ч.3 ст.76 КК України, а саме пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, з іспитовим строком у 2 (два) роки, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дане покарання, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 21.08.2019р. у справі № 132/2569/19; постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 04.09.2019р. у справі № 132/2846/19; постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 01.10.2019р. у справі № 132/3351/19; постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 06.12.2019р. у справі № 132/4160/19, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 29.01.2020р., приєднані до матеріалів кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в справі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 під час досудового розслідування та судового розгляду, не застосовувався.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду в рамках цього кримінального провадження потерпілою ОСОБА_9 не пред`являвся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком в 2 (два) роки. Згідно п.п.1, 2 ч.1, п.5 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 21.08.2019р. у справі № 132/2569/19; постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 04.09.2019р. у справі № 132/2846/19; постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 01.10.2019р. у справі № 132/3351/19; постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 06.12.2019р. у справі № 132/4160/19, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 29.01.2020р., приєднані до матеріалів кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в передбаченому законом порядку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя