Справа № 214/994/20
1-кп/214/679/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21.01.2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні надав клопотання щодо продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 на два місяці. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Крім того, на теперішній час не відпали та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, переткнути кордон держави, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інший злочин. Інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені КПК України, не зможуть запобігти ризикам, встановленим відповідно до ст.. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . В ході досудового слідства обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляд домашнього арешту з забороною залишати житло з 21 години по 5 годину строком на 2 місяці. За час досудового слідства не надходило інформації про порушення обвинуваченим запобіжного заходу, про якийсь тиск на свідків, спроби переховуватись чи вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень. Інших підозрюваних по цьому кримінальному провадженню немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити. Він добросовісно виконував покладені обов`язки, хоча його ніхто не контролював, жодного разу працівники поліції його не перевіряли. У нього є родина син та колишня дружина, він отримує пенсію в 2 тис. грн., підробляв нічним сторожем, але у зв`язку з тим, що у нього нічний домашній арешт, позбавлений можливості заробити гроші, до кримінальної відповідальності він не притягався, зі свідками поза межами слідчих дій не спілкувався, закордонного паспорту немає, наміру виїжджати за межі України немає.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити в продовжені запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що прокурором не доведені ризики того, що обвинувачений буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, обвинувачений добросовісно виконував покладені на нього обмеження, щодо заборони залишати місце мешкання у нічний час, хоча його ніхто не контролював, прокурор не вказав на спроби обвинуваченого змінити місце проживання, чи на те, що він якимось чином ухилявся від слідчих дій; також обвинувачений протягом 2 місяців не був обмежений в можливості спілкування в денний час зі свідками, але цього не робив, крім того, він не заперечує обставини спілкування зі свідками; крім того, обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, ризики того, що обвинувачений може вчинити інше правопорушення відсутні.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обраного відносно ОСОБА_5 приходить до такого.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 17.02.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити або скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ч.6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовженим за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Такі заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що зазначені особи будуть намагатися ухилитися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатимуть встановленню істини у справі або продовжуватимуть злочинну діяльність.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком дії до 17 лютого 2020 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту з 21-00 години вечерова по 05-00 годину наступної доби строком на 2 місяці.

В клопотанні прокурор лише навів докази, на підставі яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_5 , але в порушення вимог ст..184 ч.1, ст.. 199 ч.3 КПК України послався лише на ризики, які вважає встановленими, а не виклав обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики.

Підтримуючи клопотання в суді, прокурор також не зміг навести обставини на підтвердження ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, переткнути кордон держави, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інший злочин, а навпаки зазначив, що за час досудового слідства не надходило інформації про порушення обвинуваченим запобіжного заходу, про якийсь тиск на свідків, спроби переховуватись чи вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень. Також прокурор вказав на те, що інших підозрюваних по цьому кримінальному провадженню немає.

Таким чином, прокурором не доведені обставини, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст..177 КПК України, на які він вказує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.194 України суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, але не доведе, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є пенсіонером, має сталий спосіб життя, отримує невеликий дохід, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, також суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує останньому, розмір майнової шкоди та не доведення прокурором наявності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає, що клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на два місяці не обґрунтоване та задоволенню не підлягає, а також не находить підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, чим домашній арешт, чи покладання на обвинуваченого зобов`язань прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного судом, оскільки не вбачає підстав для контролю поведінки обвинуваченого.

Суд вважає необхідним роз`яснити обвинуваченому необхідності дотримання зобов`язань передбачених ч.7 ст. 42 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обраного відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1