СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3203/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авістар» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0002592 від 09.04.2019,
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авістар» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0002592 від 09.04.2019, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 17.09.2019. До провадження слідчого судді клопотання було передано 22.06.2020. Своє клопотання скаржник обґрунтовує тим, що старшим слідчим СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції України у м. Києві ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002592, внесеному до ЄРДР 09.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 Кримінального кодексу України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось прокурорами Київської місцевої прокуратури № ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_11 , ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року ОСОБА_12 накладено арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296). 13.04.2020 року слідчим СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві було прийнято рішення про закриття кримінального №0002592 внесеного до ЄРДР 09.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 Кримінального кодексу України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Разом з тим, питання про скасування арешту майна вирішено не було. Враховуючи наведене, скаржик просив скасувати арешт нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296), що був накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від Києва від 17 вересня 2019.

В судовому засіданні представник ТОВ «Фінансова Компанія «Авістар» вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду поданого клопотання, до судового засідання не з`явився, подав клопотання про перенесення розгляду з огляду на зайнятість в іншому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, відтак, враховуючи належне повідомлення органу прокуратури про дату час та місце розгляду, положення ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора, про що постановив протокольну ухвалу.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на її відчуження, використання та розпорядження (а.с. 10).

Відповідно до листа Київської місцевої прокуратури №8 від 24.06.2020 №38-138-2013.04.2020 кримінальне провадження № 0002592 від 09.04.2019, закрито на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України (а.с. 16).

Так, частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, у п.10 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно з листом Київської місцевої прокуратури №8 від 24.06.2020 №38-138-2013.04.2020 кримінальне провадження № 0002592 від 09.04.2019, закрито на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України. Отже, наведене свідчить про те, що станом на день розгляду клопотання про скасування арешту нерухомого майна, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002592, закінчено.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК Українипорядку.

Велика палата Верховного Суду у справі № 372/2904/17-ц встановила, що вимоги про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим розглядаються у порядку саме цивільного судочинства.

Так, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

За змістом ч. 3 ст. 174 КПК України, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в даній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК України. Процедури вирішення зазначених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження, з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер.

Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Таким чином, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні прийшла до висновку, що вирішення питання про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим, за правилами кримінального судочинства, законом не передбачено.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що повноваження слідчого судді закінчуються після завершення досудового розслідування, а також направлення до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а тому клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авістар» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0002592 від 09.04.2019 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 131-132, 170, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 6 липня 2020 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1