КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1863/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А

06 квітня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0009628 щодо ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цим же вироком судом вирішені питання щодо речового доказу та відшкодування процесуальних витрат, задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 84 913 грн. та моральну шкоду в сумі 250 000 грн.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 та ухвалити новий вирок, яким визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

03 квітня 2020 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу захисника, вважаю, що вона подана без дотримання вимог, передбачених ст. 396 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.

Такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Проте жодного з цих випадків захисник в апеляційній скарзі не наводить, а вимога виправдати ОСОБА_4 взагалі не ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 407 КПК України і виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Навіть, враховуючи те, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, для цього мають бути передбачені ст. 417 КПК України підстави, яких захисник також не наводить.

Вказані обставини свідчать про неконкретність правової позиції і унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Цих вимог закону захисником також не додержано, оскільки до апеляційної скарги долучено лише дві копії, а вони мають надсилатися прокурору, обвинуваченому, потерпілому та представнику потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0009628 щодо ОСОБА_4 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2