Справа № 203/1981/19
Провадження № 1-о/0203/4/2020
У Х В А Л А
іменем України
30.04.2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :прокурора ОСОБА_3

захисників: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , про перегляд вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2019 року у справі № 203/1981/19 за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про перегляд вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року у справі № 203/1981/19, яким гр. ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000024 від 24.05.2019 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст.205 КК України.

Вирок у вказаній справі було винесено без дослідження доказів, на підставі того, що гр. ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Заява адвоката ОСОБА_6 мотивована тим, що на момент судового розгляду кримінального провадження суду не були відомі суттєві обставини, які мають значення при винесенні остаточного рішення в кримінальному провадженні, а саме: гр. ОСОБА_7 здійснив зізнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, що має ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст.205 КК України під тиском працівників правоохоронних органів. Так, з боку слідчого ОСОБА_8 , який проводив досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, відносно гр. ОСОБА_7 здійснювався психологічний тиск та погрози. Погрози полягали в тому, що в разі не визнання гр. ОСОБА_7 вини у кримінальному провадженні, суд винесене відносно нього більш значне покарання, ніж при визнанні ним вини. Також слідчий вказував, що йому буде підкинуті психотропні речовини і в такому випадку, він все рівно буде мати покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.
Адвокат, якого гр. ОСОБА_7 було надано оперативними співробітниками сказав, що такий факт дійсно може бути. Натомість, цей адвокат був йому запропонований та наданий з боку оперативних співробітників, які в подальшому і чинили тиск на нього .
Таким чином, під час провадження гр. ОСОБА_7 було надано неефективну правову допомогу з боку адвоката.
Через постійний тиск та ненадання обґрунтованих правових консультацій гр. ОСОБА_7 з боку адвоката , останній зізнався в судовому засіданні про свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, хоча насправді не вчинював кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.28 ч.2 ст.205 КК України, а ТОВ «ЄВРОБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» за кодом являлося і являється реальним суб`єктом господарювання. Оскільки гр. ОСОБА_7 було надано неефективну правову допомогу з боку адвоката, що разом з психологічним тиском з боку оперативних працівників поліції призвело до самообмови обвинуваченим ОСОБА_7 , який дав завідомо неправдиві показання як в якості підозрюваного так і в якості обвинуваченого , про що суду при розгляді справи не було відомо.
Тільки після винесення вироку, набрання ним законної сили, спливу декількох місяців, тиск щодо ОСОБА_7 з боку оперативних співробітників припинився і тільки тоді він звернувся до нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу та написав заяву про спростування обставин, викладених у вироку від 12.08.2019 року. В цей же час він звернувся до нього за захистом, а тому адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити заяву про перегляд вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2019 року по справі № 203/1981/19, скасувати вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2019 року по справі № 203/1981/19 та ухвалити виправдувальний вирок.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що ОСОБА_7 добровільно визнав свою вину, йому нічого не було відомо про самообмову ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 , посилаючись на те, що заява подана особою, яка не має права подавати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення, а саме вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2019 року по справі № 203/1981, оскільки адвокат ОСОБА_4 не був учасником судового провадження у справі , а також заяву подано після спливу передбаченого законом трьохмісячного строку. Наполягає на тому, що тиск з боку працівників правоохоронних органів не вчинявся, а тому просив відмовити в задоволенні заяви.
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні просив задовольнити заяву його захисника адвоката ОСОБА_4 , оскільки дійсно під психологічним тиском оперативних працівників він обмовив себе та визнав себе винним у скоєнні злочину , передбаченого ст.ст.28 ч.2,205 ч.1 КК України , незважаючи на те , що даного злочину він не вчиняв . ТОВ «ЄВРОБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» за кодом ЄДРПОУ 41708700 являлося і являється діючим підприємством. На той час відносно нього було відкрито кримінальне провадження за фактом незаконного зберігання наркотичної речовини в м.Запоріжжі. Використовуючи даний факт, оперативні працівники стращали його, що якщо він не визнає свою винуватість у даному провадженні, вони йому підкинуть ще наркотичну речовину і він отримає покарання у вигляді позбавлення волі. Адвокат, якого йому надали працівники правоохоронних органів, підтвердив, що таке може бути і йому краще визнати свою винуватість. Адвоката ОСОБА_5 він бачив один раз у прокурора на досудовому слідстві, коли в його присутності підписав якісь документи і один раз в Кіровському районному суді м.Дніпропетровська, коли знов таки адвокат сказав йому, що треба визнати свою вину і швидко розглянути справу. Що він і зробив. Ніяких співбесід з адвокатом ані під час досудового слідства, ані під судового розгляду справи у нього не було. Оперативні працівники супроводжували його весь час, аж поки вирок суду не набрав законної сили. Останній раз оперативні працівники приїжджали до нього додому в м.Запоріжжя в березні 2020 року з вимогою написати заяву про участь в судовому засіданні в даному провадженні і заяву про відмову від заяви адвоката ОСОБА_4 . Заяву про участь в судовому засіданні він на вимогу оперативних працівників написав і віддав їм, а написати заяву про відмову від заяви адвоката ОСОБА_4 про перегляд вироку суду відмовився. Наполягає на тому? що злочин, передбаченого ст.ст. 28 ч.2 , 205 ч.1 КК України не вчиняв, обмовив себе, оскільки реально боявся незаконних дій з боку оперативних працівників поліції. Адвокату ОСОБА_5 нічого про це не казав, оскільки був впевнений, що адвокат діє в інтересах прокурора. І тільки після того, як припинився тиск з боку оперативних працівників, він звернувся з заявою про самообмову до нотаріуса .В той же день він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_4 , який і звернувся з заявою до суду в його інтересах. Заяву адвоката ОСОБА_4 просить задовольнити.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи № 203/1981/19, суд доходить до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 підлягає задоволенню з тих підстав, що, як встановлено в процесі розгляду заяви, ОСОБА_7 вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 , ч.1 ст.205 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 грн.
Вирок суду набрав законної сили 12 вересня 2019 року.
Розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 відбувався в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Так, за згодою всіх учасників судового провадження судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин , які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст.ст. 459, 460 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються:
1)штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого ,підозрюваного ,обвинуваченого ,на яких ґрунтується вирок ;
2)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
3)інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Виключними обставинами визнаються:
1)встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні
справи;
2)встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;
3)встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно- правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.
В процесі судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 надав завідомо неправдиві покази в якості підозрюваного на стадії досудового слідства та обвинуваченого під час судового розгляду, тобто фактично відбувся факт самообмови обвинуваченого, про що суду під час судового розгляду справи відомо не було. Адвокат ОСОБА_5 , якого гр. ОСОБА_7 було надано органом розслідування надав неефективну допомогу .
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
У ст. 20 КПК, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.
Важливим є питання забезпечення ефективної реалізації права на захист у судовому провадженні.
Відповідно до положень ч.1 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України , з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення , пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.
ЄСПЛ уже неодноразово констатував порушення права на захист у справах, де захисник формально призначений, проте не здійснював ефективний захист. Показовим є рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі « Яременко проти України». Заявнику було призначено двох захисників. У п.90 цього рішення ЄСПЛ як на підставу порушення п.3(с)ст.6 Конвенції зазначив таке: «Суд зауважує: той факт, що кожен із двох захисників, які представляли заявника, бачив його лише один раз і тільки під час допиту і що до допиту ніхто з них із заявником не бачився, наймовірніше свідчить про символічний характер їхніх послуг. Таким чином, ЄСПЛ поставив під сумнів виконання захисниками ефективного захисту заявника , що становило істотне порушення вимог КПК.
Відповідно до положень ст. 48 КПК захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.
Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні відображена, зокрема, і у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду». Разом із тим, потрібно враховувати правові позиції ЄСПЛ, які містяться, зокрема, у таких рішеннях: від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України», «Шабельник проти України», від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України», від 03 листопада 2011 року у справі «Балицький проти України», від 24 листопада 201 і року у справі «Загородній проти України», від 12 січня 2012 року у справах «Тодоров проти України», «Довженко проти України», «Іглін проти України», від 15 листопада 2012 : оку у справі «Єрохіна проти України» та інші.
Також необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях кримінального провадження, оскільки випадки, коли підозрюваному, обвинуваченому під час досудового розслідування не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується обвинувальний акт прокурора. При цьому призначення захисника у судовому провадженні у таких справах не може саме по собі відновити порушене право на захист. Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСГІЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 90-91 рішення ЄСПЛ від 2 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»), За необхідності захисника мають призначати офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (п. 65 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі « Камазінскі проти Австрії»),
Як встановлено в процесі розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 був запропонований гр. ОСОБА_7 саме оперативними працівниками, під час здійснення провадження він зустрічався з адвокатом лише один раз.
Дані обставини в судовому засіданні підтвердив і допитаний в якості свідка адвокат ОСОБА_5 , який підтвердив, що бачився з підзахисним ОСОБА_7 один чи два рази. Де, за яких обставин між ним та ОСОБА_7 було укладено договір про надання правової допомоги № 238/2 від 28 травня 2019 року він не пам`ятає, однак не виключає можливість підписання Договору і в приміщенні прокуратури.
В той же час суд звертає увагу на той факт , що Договір № 238/2 датований 28 травня 2019 року, тобто в той же день, коли було проведено реєстрацію провадження , вручено підозру ОСОБА_7 , затверджено обвинувальний акт, вручено копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та в той же день було направлено за вих. № 04/5-2555-19 до Кіровського районного суду, що безспірно підтверджує доводи заявника про надання неефективного «символічного надання послуг» захисником ОСОБА_5 .
В судовому засіданні ОСОБА_7 підтверджує, що надав по справі №203/1981/19 завідомо неправдиві показання, які не були відомі суду при винесенні вироку по справі, та на яких ґрунтується вирок.
За таких обставин суд приходе до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню в частині скасування вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року по справі № 203/1981/19.
При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того , що заяву подано особою, яка не була учасником судового провадження у справі, оскільки заяву подано стороною захисту захисником. У відповідності до положень ст. 48 КПК захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні .
Що стосується доводів сторони обвинувачення стосовно порушення строків подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами , передбачених ст. 461 ч. 1 КПК України, то суд також не приймає їх до уваги , оскільки , як було встановлено в процесі судового розгляду заяви, про наявність підстав для звернення до суду, а саме факту самообмови стороні захисту заявнику у справі стало відомо 10 січня 2020 року, що підтверджується як копією Договору про надання правової допомоги (а.с.7) так і копією заяви гр.. ОСОБА_7 від 10.01.2020 року ( а.с. 10).
За таких обставин суд приходе до висновку, що заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню в частині скасування вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року по справі № 203/1981/19 з закриттям провадження у відповідності до п.4 ст. 284 КПК України, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» , який набрав чинності 25.09.2019 року , ст.205 КК України виключено з Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення, суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, п.4 ч.1 ст.284 .459-467 КПК України, суд-
У Х В А Л И В :

Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про перегляд вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року по справі № 203/1981/19 за нововиявленими обставинами задовольнити частково.
Скасувати вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.205 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 грн.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 24.05.2019 року закрити у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», яким виключено ст.205 КК України з Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча- суддя: - ОСОБА_1 -