Справа № 186/527/18
Провадження № 1-кс/0186/87/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, -

Встановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на рішення слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 20 березня 2020 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що січні 2016 року Першотравенським міським відділенням поліції Павлоградського відділення поліції Головного територіального управління поліції в Дніпропетровській області за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000050 від 25 січня 2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 статті 382 КК України.

В даній заяві мова йде про невиконання рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, яким було вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 30000 гривень, які повинні були бути повернуті за вимогою - в січні 2014 року.

Окрім умисного невиконання судового рішення, скаржник вважає, що зі сторони ОСОБА_4 є всі ознаки шахрайських дій, направлених на заволодіння чужих грошей.

Підтвердженням шахрайських дій, є тривале неповернення грошових коштів, які повинні були бути повернуті ще у січні 2014 року.

28 березня 2020 року через поштове відділення «Укрпошта» в місті Тернівці Дніпропетровської області він отримав постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 25 січня 2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України, датовану 20 березням 2020 року та підписану слідчим Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом ОСОБА_5 .

Рішення про закриття даного кримінального провадження, слідчим ОСОБА_5 було прийняте на підставі даних отриманих в ході досудового слідства, а саме:

Під час досудового розслідування за вимогою слідчого отримані копії виконавчого провадження, а саме: копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.08.2015 року, копія акту опису арешту майна від 20.10.2015 року, яким накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 210990» р.н. НОМЕР_1 , копія акту опису й арешту майна від 16.03.2016 року, яким накладено арешт на будівлю їдальні, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , копія постанови про опис й арешт майна від 21.12.2016 року, якою накладено арешт на магазин «Водолій» за адресою м. Першотравенськ, вул. Чайковського, буд.2, та копія постанови про арешт коштів боржника від 23.07.2019 року. За результатом вивчення яких встановлено, що державним виконавцем розпочате примусове стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 . Також за постановою державного виконавця борг утримується із пенсії ОСОБА_4 по 20% на користь стягувачів.
А також, враховуючи свідчення свідка ОСОБА_6 , в.о. начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), інформації з додатками, згідно якої борг станом на 06.02.2020 року по в/листу № 186/1064/16-ц становить 29596,24 грн., а за всім зведеним виконавчим провадженням - 609141.98 грн. та копій розпоряджень державного виконавця, протоколу № 444563 про проведення електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, довідки (графік) про сплату заборгованості, слідчий ОСОБА_5 «прийшов до висновку, що службовими особами Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 2016 по 2020 роки вживаються заходи спрямовані на стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів».
Також слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ що наявний у зазначеному кримінальному провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, в сукупність зібраних доказів, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 та службових осіб Першотравенського МВ ДВС ПС МУМЮ (м. Дніпро) складу злочину, передбачений ст.382 КК України та закриття кримінального провадження.
Але даний висновок не відповідає дійсності, так як досудове розслідування проводилося поверхнево та не в повному обсязі.

З ОСОБА_4 дійсно, в примусовому порядку утримуються кошти з пенсії, але він є підприємцем, займається підприємницькою діяльністю, отримує прибутки, також володіє як рухомим так і нерухомим майном, яке здає в оренду та також отримує прибутки. Всі дії зі сторони ОСОБА_4 направлені тільки на ухилення від повернення незаконно володіючими грошовими коштами, приховування статків та намагання уникнути відповідальності. За весь тривалий час досудового слідства і в тому числі слідчим ОСОБА_5 не встановлено, а саме: чому, починаючи з дня відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №186/1064/14-ц від 18.12.2014 року і до винесення чергової постанови про закриття кримінального провадження від 20.03.2020 року не вилучено жодного денно доходу від роботи магазину «Водолій», що знаходиться за адресою м. Першотравенськ, вул. Чайковського, буд.2; куди вивезено ОСОБА_4 рухоме та стаціонарне обладнання з «їдальні», яка розташована за адресою м. Першотравенськ, вул. Героїв Космосу, буд.1 (згідно декількох ухвал суду, арешт накладено як на нерухоме так і нерухоме майно); чому автомобіль марки «ВАЗ 210990», держ. номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_4 більш як три роки перебував в розшуку; яка сума утримується з ОСОБА_4 з доходів від оренди (слідчим не встановлено орендарів).
А також не встановлено все нерухоме майно, що належало ОСОБА_4 , станом на 01.06.2012 року, яке було його гарантією платоспроможності на день отримання позики та належність нерухомого майна на день закриття кримінального провадження ОСОБА_7 .
Всі ці обставини слідчим не були встановлені та не проводилася перевірка, рішення приймалося на поясненні безпосередньо ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , які є зацікавленими особами.
ОСОБА_3 не погоджується з рішенням слідчого Першотравенського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000050 від 25 січня 2016 року на підставі п.2 частини 1 статті 284 КПК України, так як ОСОБА_4 неодноразово заявляв про те, що він може виконати рішення суду, але при цьому ставив свої умови, що говорить про свідоме, умисне злочинне невиконання судового рішення та незаконне володіння чужими грошовими коштами, за що передбачена кримінальна відповідальність.

На підставі викладеного ОСОБА_3 прохав слідчого суддю визнати дії слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 неправомірними, скасувати постанову від 20 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000050 за фактом ч.1 ст.382 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, зобов`язати Першотравенський відділ поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області провести «в розумні строки» досудове розслідування кримінальне провадження № 0000050 за фактом ч.1 статті 382 КК України - умисне невиконання судового рішення та шахрайські дії ОСОБА_4 (незаконне користування чужими грошовими коштами).

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши надані учасниками процесу докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 25 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Першотравенського МВ ГУМВС з заявою про умисне невиконання ОСОБА_4 рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, яким на його користь з ОСОБА_4 було стягнуто грошові кошти в сумі 30000,00 грн.

Обставини зазначені ОСОБА_3 в заяві були внесені 25 січня 2016 року до ЄРДР за номером 0000050 та правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України.

16 січня 2019 року ОСОБА_3 знову звернувся до Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та прохав внести відомості про скоєння ОСОБА_4 кримінального злочину (шахрайство) до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надати йому витяг з реєстру. Зазначене звернення долучено до матеріалів кримінального провадження №0000050.

За результатами досудового розслідування, 20 березня 2020 року слідчий Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 прийняв постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи доводи особи, що подала скаргу про невідповідність положенням КПК України рішення слідчого про закриття провадження, враховує наступне.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ст.110 КПК України так як не містить в собі обґрунтування висновків слідчого про необхідність закриття кримінального провадження, а також в ній не зазначено доказів на підставі яких дане рішення прийнято, а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , яка міститься в матеріалах кримінального провадження, останній звертався до правоохоронних органів та прохав притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за шахрайські дії з його боку. Дана заява була залишена слідчим поза увагою, так як по заяві не було прийнято жодного процесуального рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000050, 26 травня 2015 року ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого, при цьому постанови про визнання його потерпілим, матеріали кримінального провадження не містять.

Як вбачається зі вказівок прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 щодо проведення окремих слідчих дій, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, слідчому було необхідно допитати ОСОБА_3 у якості потерпілого, при цьому 21 листопада 2019 року слідчим було допитано ОСОБА_3 в якості свідка, тому не зрозуміло, який саме статус має у вищезазначеному кримінальному провадженні заявник ОСОБА_3 .

Також, слідчим не було витребувано матеріали виконавчого провадження та не допитано державних виконавців, у провадженні яких раніше перебувало вищезазначене виконавче провадження.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_3 в частині визнання дій слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 неправомірними та зобов`язання Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області провести «в розумні строки» досудове розслідування кримінального провадження № 0000050 за фактом ч.1 ст.382 КК України - умисне невиконання судового рішення та шахрайські дії ОСОБА_4 (незаконне користування чужими грошовими коштами) слідчий суддя приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, так як відповідно з ч.4 ст.284 КПК України до повноважень слідчого віднесено прийняття постанови про закриття кримінального провадження, а ст.219 КПК передбачені строки досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, - слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 25 січня 2016 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 від 20 березня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 25 січня 2016 року.

Матеріали кримінального провадження №0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, направити слідчому СВ Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 для проведення досудового розслідування.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .