Номер справи 289/1765/18
Номер провадження 1-в/289/20/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшло клопотання начальника Радомишльського РС філії ДУ «Центр пробації» про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків зпосиланням на те, що 21.01.2019 до Радомишльського РС філії ДУ «Центр пробації» надійшов на виконання вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.12.2018 відносно ОСОБА_3 , засудженого цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 4 місяців обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
23.05.2019 до Радомишльського РС філії ДУ «Центр пробації» надійшов на виконання вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.04.2019 відносно ОСОБА_3 , якого засуджено цим вироком за ч. 3 ст. 246 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тисяча п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 25500,00 грн. При призначенні покарання за останнім вироком суд не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України за відсутності інформації, оскільки судом у вироку зазначено, що ОСОБА_3 раніше не судимий. При цьому злочин, передбачений ч. 3 ст. 246 КК України ОСОБА_3 вчинив 06.01.2019, тобто в період іспитового строку, який йому було встановлено вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.12.2018.
06.06.2019 ОСОБА_3 з`явився до Радомишльського РС філії ДУ «Центр пробації» та підтвердив сплату штрафу, цього ж дня був знятий з обліку.
12.12.2019 до Радомишльського районного суду було направлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.12.2018, однак, ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.01.2020 було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання, в зв`язку з тим, що під час іспитового строку ОСОБА_4 вчинив новий злочин та, при призначенні покарання за останнім вироком, суд не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України.
Посилаючись на викладені вище обставини, начальник сектору просить суд вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі.

При цьому начальник Радомишлького РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5 клопотання підтримала (а.с.27).

Прокурор ОСОБА_6 з посиланням на ч. 4 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначила, що вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.04.2019 необхідно виконувати окремо від вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.12.2018 (а.с.29).

Засуджений ОСОБА_3 разом із заявою про розгляд справи без його участі надав пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання про розгляд питання щодо застосування покарання за наявності декількох вироків відносно нього, посилаючись на те, що на дату скоєння ним нового злочину (06.01.2019) вирок Брусилівського районного суду Житомирської області не вступив в законну силу, відповідно будь-яких покладених зазначеним вироком обов`язків він не порушував. Не зазначення у вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.04.2019 даних про попередню судимість є наслідком звичайної описки. У самій угоді про визнання винуватості чітко зазначено про його судимість від 12.12.2018 за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області. Будь-яких законних підстав для її підписання і затвердження не було. Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.04.2019 вступив у законну силу і ніким не був оскаржений. В даному випадку Коростишівський районний суд Житомирської області у вироці від 10.04.2019 застосовувати ч. 1 ст. 71 КК України підстав не мав. Кожен вирок виконувався і виконується самостійно (а.с.30,31-33).

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками провадження їх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності засудженого, прокурора та представника органу пробації.

У зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, відповідно до вимог частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Як вбачається з п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Судом встановлено, що 12.12.2018 вироком Брусилівського районного суду Житомирської області затверджено угоду про примирення від 20.08.2018 та ОСОБА_3 було засудженого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 4 місяців обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 15.01.2019 та приведений до виконання (а.с.3-4).
Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Із матеріалів справи вбачається, що під час іспитового строку засуджений ОСОБА_3 06.01.2019 вчинив новий злочин, за який був засуджений 10.04.2019 вироком Коростишівського районного суду Житомирської області, яким було затверджено угоду про визнання винуватості та визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, і призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тисяча п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 25500,00 грн. При призначенні покарання за останнім вироком суд не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України, у вироці зазначено, що ОСОБА_3 раніше не судимий. Вирок набрав законної сили 11.05.2019 та приведений до виконання (а.с.6-8).
Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадку, якщо стосовно засудженого є не виконаний вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, в угоді про визнання винуватості від 30.01.2019, яку затверджено вироком Коростишівського районного суду Житомирської області, чітко зазначено, що ОСОБА_3 раніше судимий 12.12.2018 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік (а.с.34).
Отже, в ситуації, яка склалася з виконаннями зазначених вироків щодо ОСОБА_3 фактично йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків, оскільки вироки були звернені до виконання, а про неправильне призначення йому покарання за останнім за часом вироком, тобто про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків згідно ч. 1 ст. 71 КК України, чого не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов'язаних із виконанням вироку.
Суд вважає, що вирішення подібних питань не передбачено ст. 537, 539 КПК України, так як під час розгляду клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків в порядку, передбаченому Розділом VІІІ КПК України, можуть вирішуватись на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, а отже не підлягають розгляду в такому порядку питання, які порушують суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Таким чином, суд приходить до переконання, що з врахуванням повноважень місцевого суду на даній стадії, запропонована заявником система призначення покарання за двома вироками підміняє призначення покарання при постановленні вироку, або апеляційний перегляд вироків, тягне за собою зміну покарання на реальне позбавлення волі, що істотно погіршує процесуальне становище засудженого, а це є недопустимим, у зв`язку з чим, подане клопотання посадової особи органу з питань пробації задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про застосування покарання засудженому ОСОБА_3 за наявності кількох вироків шляхом призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1