Справа № 761/9358/20
Провадження № 1-кс/761/5946/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 320 181 000 000 000 43 від 15.03.2018,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 320 181 000 000 000 43 від 15.03.2018.

На обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, у якому рішенням слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2019 (справа № 755/17434/18) накладений арешт на майно, вилучене 11.12.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, заявник вважав, що арешт накладений необґрунтовано, оскільки висновки слідчого судді щодо кримінального провадження не відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, що має наслідком скасування накладеного арешту.

Слідчий суддя, дослідивши наявні у його розпорядженні матеріали, дійшов висновку про таке.
У силу ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна або його представника, якщо ним, зокрема, доведено, що у подальшому застосування цього заходу відпала потреба або він накладений необґрунтовано.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2019 (справа № 755/17434/18) на майно ФОП ОСОБА_2 накладений арешт.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності з клопотанням про скасування арешту до суду, який його наклав.
Аналогічна позиція щодо застосування положень статті 174 КПК наведена у постанові Великої палати Верховного суду від 23.05.2018 у справі № 569/4374/16-ц та постанові Верховного суду від 07.03.2018 у справі № 362/392/16-ц.
Отже, клопотання власника майна або його представника про скасування арешту, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, підлягає розгляду тим самим судом, яким був застосований такий захід забезпечення провадження.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК, якщо положення КПК не регулюють або не однозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кодексу, яка серед іншого, визначає принцип диспозитивності.

Відповідно до ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його компетенції.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, що є підставою для його повернення ініціатору для звернення до суду, який застосував відповідний захід забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 9, 26, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 320 181 000 000 000 43 від 15.03.2018 повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1