Номер провадження: 11-сс/813/925/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

09.06.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційні скарги директора ТОВ «Майнічі» ОСОБА_3 та в.о. директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0004375 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 23.08.2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0004375 від 17.08.2019 року та накладено арешт на майно, яке вилучене 17.08.2019 року під час проведення обшуку в приміщенні готелю «Токіо Стар», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1А.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, директор ТОВ «Майнічі» ОСОБА_3 та в.о. директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_3 , подав на неї апеляційні скарги з клопотанням про поновлення строку, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно по вул. Водопровідна, 1А, в м. Одеса.

Перевіривши зміст апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути її адресату, виходячи з таких підстав.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п.9 ч.1 ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положеннями ст. 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.7 ст.173 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Проте відповідно до положень Глави 17 КПК України, якою визначено порядок, підстави та мету накладення арешту на майно, право на оскарження рішень щодо накладення арешту не є абсолютним для підозрюваного та інших осіб, визначених ч.7 ст.173 КПК України, оскільки право на оскарження виникає у особи, у якої порушено право на володіння, користування та розпорядження майном.

Положеннями ст.393 КПК України визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на подачу апеляційної скарги, проте ОСОБА_3 у даному випадку, до переліку таких осіб не входить з огляду на наступне.

З матеріалів провадження наданих апеляційному суду вбачається, що огляд проведений у приміщенні готелю «Токіо Стар» по вул. Водопровідна, 1А, м. Одеса, власниками якого як стверджує апелянт є нібито ТОВ «Майнічі» та ТОВ «Готель Паровоз». Однак матеріали справи не містять даних про те, що вказані товариства є власниками вказаного готелю в тому числі, що їм належить вилучене майно, на яке було накладено арешт. Такі докази не долучено й останнім до апеляційної скарги.

Матеріали справи містять дані, про те що ТОВ «Майнічі» є власником приміщення №101 по вул. Водопровідна, 1А/3, м. Одеса а ТОВ «Готель Паровоз» є власником приміщення № 201 по вул. Водопровідна, 1А/3, м. Одеса, тоді як арешт накладено на майно вилучене по вул. Водопровідна, 1А, м. Одеса. Проте з апеляційних скарг не зрозуміло, яке відношення має ТОВ «Майнічі» та ТОВ «Готель Паровоз» до вилученого майна та яким чином даний захід забезпечення кримінального провадження порушує інтереси вищевказаних юридичних осіб.

Більш того, апелянтом на підтвердження повноважень як директора ТОВ «Готель Паровозз» надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого ТОВ «Готель Паровоз» є власником нежитлових приміщень загальною площею 1259,3 кв.м. по вул. Водопровідна 1А/3, приміщення 201, однак зазначений витяг не містить даних щодо того, хто саме є керівником ТОВ «Готель Паровоз».

Водночас, на підтвердження своїх повноважень як виконуючого керівника зазначеного товариства, ОСОБА_3 долучено копію наказу, підписаного ним особисто як в.о. директора товариства про надання йому повноважень, згідно рішення загальних зборів членів громадської організації «Центр захисту інвалідів» №29 від 18.03.2020 року виконання обов`язків директора ТОВ «Готель Паровоз» та представництва інтересів товариства в усіх інстанціях в рамках кримінального провадження №0004378, яке не має відношення до кримінального провадження №0004375 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України, в рамках якого була прийнята оскаржувана ухвала.

Разом з тим, з наданих документів не зрозуміло, яке саме відношення має ГО «Центр захисту інвалідів» до приміщення за адресою вул. Водопровідна 1А/3 та до ТОВ «Готель Паровоз».

Таким чином, апелянтом не надано доказів на підтвердження порушення прав, свобод та інтересів, у зв`язку з чим він не наділений правом оскарження вказаної ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається , якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1 ст.5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та виконуючи вимоги п. 2 ч.3 ст.399 КПК України, суддя-доповідач з урахуванням відсутності доказів належності апелянту арештованого майна, приходить до висновку, що апеляційні скарги з додатками слід повернути особі, яка її подала.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідним довести до відома апелянта про право останнього на подання апеляційної скарги у разі надання апеляційному суду належних доказів на підтвердження права володіння, користування та розпорядження майном, на яке оскаржуваною ухвалою слідчого судді було накладено арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 399 КПК України, -

постановив:

Повернути апеляційні скарги директора ТОВ «Майнічі» ОСОБА_3 та в.о. директора ТОВ «Готель Паровоз» ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0004375 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України, особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги та додатки невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2