печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019, у рамках кримінального провадження № 0001426,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 у справі № 757/50914/19-к у кримінальному провадженні №0001426, а саме: на автомобіль марки «Mercedes-benz S 500L», д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за АТ КБ «Приватбанк» та який фактично перебуває у володінні ОСОБА_4 , вилучений 19.09.2019 року в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2019.
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт накладено необґрунтовано та безпідставно, з порушенням положень ст. 170 КПК України, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, окрім того вказує, що грошові кошти не відповідають ознакам визначеним ст. 98 КПК України. Крім цього, посилається на незаконність такого рішення про арешт майна, вказує, що автомобіль хоч і зареєстрований за АТ КБ «Приватбанк» та фактично перебуває у володінні ОСОБА_4 , а володільцем відповідно до договору фінансового лізингу є ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 тримається під вартою, ОСОБА_5 вимушена виплачувати лізингову суму за договором. ОСОБА_5 не є жодною особою на майно якого може бути накладено арешт, відсутні ризик приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а тому вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
У судове засідання представник заявника не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи.
Прокурор у судове засідання не з`явився, до суду прокурор ОСОБА_6 направив заяву про неможливість явки у судове засідання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження та додані до нього документи дійшов наступних висновків.
Так, як вбачається із матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001426 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 189, ч. 3,4 ст. 190, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 у справі № 757/50914/19-к у кримінальному провадженні №0001426, накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-benz S 500L», д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за АТ КБ «Приватбанк» та який фактично перебуває у володінні ОСОБА_4 , вилучений 19.09.2019 року в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2019.
Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.
Більш того, матеріали провадження свідчать, що на даній стадії кримінального провадження клопотання про скасування арешту є передчасним та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а відтак в застосування арешту майна не відпала потреба.
При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.
Більш того, матеріали провадження не містять доказів, які могли б слугувати належними підтвердженнями обґрунтованості підстав для скасування арешту майна.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак наявні підстави для подальшого арешту майна, та таке обмеження забезпечить «справедливий баланс» між засобами та метою яку прагне достягти орган досудового розслідування, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019, у рамках кримінального провадження № 0001426 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1