УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

та

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру

В С Т А Н О В И В:

в провадження Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 на рішення слідчого про повідомлення про підозру, під час досудового розслідування в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Захисник ОСОБА_3 оскаржує повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 23.05.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, як таке, що порушує принцип презумпції невинуватості, чим порушує право на справедливий судовий розгляд, є незаконним, оскільки, докази, зібрані не у порядку та спосіб, передбачені КПК України, тобто є недопустимі та неналежні, повідомлення про підозру не вручено в перекладі на мову, якою володіє підзахисний.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримав, з мотивів у ній наведеним, додатково зазначив, що досудове розслідування здійснюється органом досудового розслідування вищого рівня безпідставно, в ході досудового розслідування допущено істотні порушення прав та свобод людини, зокрема, прав його підзахисного. Звернув увагу, що слідчим на обґрунтованість повідомленої підозри надані докази, які були зібрані пізніше ніж здійснено повідомлення про підозру, які просив, не брати до уваги при розгляді скарги.

Слідчий заперечував щодо задоволення скарги, зазначив, що на момент здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_5 у органа досудового розслідування були наявні достатні докази, у зв`язку із чим вважає, що повідомлення про підозру є обґрунтованим.

Судовий розгляд даної скарги неодноразово відкладався за клопотанням захисника ОСОБА_3 для надання йому часу ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, в останнє на 16.12.2019 року, з урахуванням клопотання захисника від 15.11.2019 року.

Разом із тим, захисник в судове засідання не з?явився.

Виходячи, що слідчим суддею фактично заслухана позиція захисника по скарзі, а також заслухана думка слідчого, а також враховуючи, що у розпорядженні слідчого судді наявні матеріали, якими обґрунтовуються позиції сторін, вважаю, за можливе розглянути скаргу по суті, з метою дотримання розумних строків кримінального провадження.

Суд, заслухавши захисника та слідчого, вивчивши матеріали скарги та копії матеріалів кримінального провадження, надані слідчим, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи із наступного.

Як убачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, відповідно до ст. 276 КПК України, після його затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою,щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження на обґрунтування обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 надані слідчим, вважаю їх достатніми для висновку про обґрунтованість підозри повідомленої останньому у причетності до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Доводи сторони захисту з приводу недопустимості доказів та неналежності доказів, потребують детального дослідження порядку їх зібрання та глибокого аналізу цих доказів, як це має здійснювати суд, який розглядатиме кримінальне провадження по суті під час судового розгляду, який закінчується ухваленням вироку.

На стадії досудового розслідування від слідчого судді не вимагається здійснення оцінки доказів як це має здійснювати суд під час судового розгляду, який закінчується ухваленням вироку, а отже даних, які містяться у протоколах слідчих дій, достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, що виправдовує подальше здійснення досудового розслідування та застосування заходів забезпечення.

Що стосується доводів про те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснює не уповноважений орган досудового розслідування, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів кримінального провадження слідує, що досудове розслідування здійснюється на підставі постанови Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 10 червня 2019 року, згідно якої доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001041 від 13.02.2019 Головному слідчому управлінню Національної поліції України.

Посилання сторони захисту на те, що у повідомлені про підозру допускаються формулювання, які порушують принцип презумпції невинуватості, суперечать вимогам КПК України до змісту повідомлення про підозру та не є підставою для скасування повідомлення про підозру.

Так, відповідно до вимог ст. 277 КПК України, у повідомленні про підозру містяться відомості, зокрема, про зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у межах якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Вказаним вимогам КПК України оскаржуване повідомлення про підозру відповідає, а наведення у підозрі змісту підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення, у межах якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, не може розцінюватись як порушення принципу презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 216, 277, 303-307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру від 23 травня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: