справа № 208/8499/19
№ провадження 1-кп/208/386/20
ВИРОК
Іменем України

11 березня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001986 від 21.10.2019 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, -

встановив:
Солдата ОСОБА_4 18 квітня 2019 року наказом № 90 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду помічника гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на автомобілях) батальйону оперативного призначення.

Згідно ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Так, ОСОБА_4 , 02.07.2019 року, приблизно о 04:00 годині, перебуваючи біля залізничних колій, які розташовані неподалік будинку АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про відкрите викрадення чужого майна (грабіж) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону у ОСОБА_7 , заздалегідь не обіцяючи, отримав від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зберігав при собі майно одержане злочинним шляхом, а саме мобільний телефон марки «Huawei Y7 Prime» 2018, який належить ОСОБА_7 . Після чого, 02.07.2019 року, близько 4 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у закладі ПТ « ОСОБА_8 , Батура Р.В. Ломбард «Гарант», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Ніколенко, 13, маючи умисел на заздалегідь необіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, а саме мобільного телефону марки «Huawei Y7 Prime» 2018, який належить ОСОБА_7 , продав вказаному закладу вищевказаний мобільний телефон згідно укладеного договору № 17.15765/0 від 02.07.2019 року, за що отримав від працівника ломбарду грошові кошти у сумі 1 700 гривень. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/1077 від 19.09.2019 року ОСОБА_4 збув майно, завідомо одержане злочинним шляхом, на загальну суму 4 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України, а саме заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що у день, час та місці, зазначені в обвинувальному акті, два його знайомих запропонували йому продати викрадений мобільний телефон за винагороду у розмірі 350 грн, оскільки самі вони не мали можливості укласти угоду з ломбардом. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем він прийняв пропозицію, заклав мобільний телефон до ломбарду та отримав обіцяну винагороду. Щиро кається у вчиненому, прохає суворо його не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, а саме у заздалегідь не обіцяному збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ст. 198 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому покарання, враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 198 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості;

- особу винуватого, який в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем служби характеризується негативно, неперебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті.

Клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті на строк 6 (шість) місяців.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1