Дата документу 30.01.2020 Справа № 334/79/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/111/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/79/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів;

визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40540,00 грн.

Згідно зі змістом судового рішення, 08 січня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою у стосовно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зайшов до приміщення ДК «Металургів» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України 17, піднявся на другий поверх, де переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до дитячої роздягальні, де діти залишили свої особисті речі, та діючи умисно, повторно, звідти таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4-А», вартістю 3500 гривень; майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6-А», вартістю 2800 гривень; майно ОСОБА_13 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi Мі А2 Lite», вартістю 4400 гривень; майно ОСОБА_14 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi S2», вартістю 4800 гривень; майно ОСОБА_15 , а саме: мобільний телефон «Iphone 8 plus», вартістю 35000 гривень; майно ОСОБА_16 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi S 2», вартістю 12000 гривень; майно 11 о горілої Д.Д., а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7-А», вартістю 4000 гривень; майно ОСОБА_17 , а саме: мобільний телефон «Samsung А 50», вартістю 8800 гривень; майно ОСОБА_18 а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5», вартістю 4000 гривень; майно ОСОБА_19 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy J 7», вартістю 5400 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, заявлені ризики існують і прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник посилаючись на відомості про особу підозрюваного, стан його здоров`я, факт повернення майна потерпілим, визнання вини, вважає, що обраний запобіжний захід є необґрунтовано суворим. Посилаючись на прецеденту практику ЄСПЛ фактично вважає недоведеним неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 08.01.2020 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні на теперішній стадій процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів переліченні в клопотанні доводи підтверджено доказами, які і дали можливість обґрунтувати підозру ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта стосовно відсутності вказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, матеріали додані до клопотання свідчать, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також наявність попередніх судимостей, має можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, з урахуванням характеру його дій під час вчинення кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що є ризики вчинення нового злочину.

Посилання апелянта на той факт, що підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, добровільно видав викрадене майно, злочин хоча і є тяжким, однак не пов`язаний з посяганням на життя та здоров`я потерпілих, раніше до нього не застосовувались запобіжні заходи, при наявності інших встановлених обставин кримінального правопорушення, а також даних, які характеризують особу підозрюваного, не можуть бути підставою для застосування іншого запобіжного заходу.

Посилання захисника на наявність інвалідності, а також те, що підозрюваний проживає з батьками похилого віку, не спростовують висновки слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не були перешкодою до вчинення попередніх злочинів, та знову вчинив новий злочин проти власності.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховані усі обставини кримінального провадження і відомості про особу підозрюваного, тому висновок про існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким неможливо при застосуванні до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у цьому кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і до ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк на 60 днів, з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4