Справа №522/2658/18
Провадження №1-кп/523/391/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0002806 від 26.08.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_4 було заявлене клопотання про зняття арешту з належного обвинуваченому ОСОБА_5 майна, а саме патронів калібру 7,62мм для мисливського карабіну у кількості 280 штук, вилучених у ході обшуку, та які до теперішнього часу зберігаються в камері зберігання Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000015, мотивуючи тим, що дані набої в подальшому не були визнані речовими доказами, підозра з приводу їх зберігання його підзахисному не пред`являлася з огляду на наявність дозволу на користування вогнепальною зброєю калібром 7,62мм., обвинувачення не висовувалося, у зв`язку з чим відсутні підстави для утримання майна.

Дослідивши надані до суду матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Так, за змістом ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора, який просив вирішити дане питання в нарадчій кімнаті при прийнятті рішення по справі, разом з цим в принципі не заперечуючи проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що всі експертизи вже проведені; захисника, обвинуваченого, які просили задовольнити клопотання, дослідивши надані до суду матеріали, суд дійшов до висновку про недоцільність подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що клопотання захисника ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки всі слідчі дії проведені, викладені обставини щодо належності майна найшли своє підтвердження у ході судового засідання; невжиття цього заходу не впливає на забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 ; майно, на яке накладений арешт, не є речовим доказом, предметом вчиненого злочину чи спеціальної конфіскації, не виготовлене та не використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскація майна не передбачена санкцією статті, яка інкримінується обвинуваченому, у зв`язку з чим з метою не порушення процесуальних прав громадян, передбачених законодавчими актами, враховуючи думку прокурора, суд вважає, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні даного заходу кримінального провадження та є достатньо законних підстав для скасування арешту та повернення тимчасово вилученого майна, а саме патронів калібру 7,62 мм за належністю - ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170, 174, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту з тимчасово вилученого майна, а саме патронів калібру 7,62 мм. для мисливського карабіну у кількості 280 штук задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за №522/17238/17 (Пр. №1-кс/522/595/18) від 15.01.2018 року про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути патрони калібру 7,62 мм для мисливського карабіну у кількості 280 штук за належністю - ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на Шевченківський ВП Приморського ВП ГУНП в Одеській області, контроль за виконанням покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0002806 від 26.08.2017р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6