Єдиний унікальний номер 448/1236/19
Провадження № 1-кп/448/171/19
В И Р О К
Іменем України

23.12.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000388 від 07.08.2019р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 07.08.2019р. близько 02:20 год. на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», що у с.Шегині Мостиського району Львівської області, маючи намір вивести із території України до Республіки Польща мотоцикл марки «МТ-10», реєстр. номер НОМЕР_1 без належних документів, запропонував та надав старшому інспектору прикордонної служби групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) старшому лейтенанту ОСОБА_5 (п/н « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), неправомірну вигоду в розмірі 200 польських злотих за сприяння у безперешкодному проїзді на виїзд з України в Республіку Польща транспортного засобу марки «MITSUBISHI», моделі L200, реєстр. номер ZS558GG із причепом марки «WIOLA» моделі «W-600», реєстр.номер ZS078JA, який перевозив мотоцикл марки «МТ-10», реєстр. номер НОМЕР_1 , після прийняття рішення ДФС про відмову у пропуску через митний кордон України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Надав показання, що 07.08.2019р. з метою вивезення мотоциклу марки «МТ-10», реєстр. номер НОМЕР_1 прибув у пункт пропуску «Шегині», однак у вивезенні такого йому було відмовлено, а тому звернувся до старшої зміни прикордонників ОСОБА_5 з метою, щоб така посприяла у перевезенні такого та надав їй 200 польських злотих, однак остання відмовилась від отримання даних коштів та викликала працівників поліції. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомив наслідки своїх дій, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, оскільки він здійснив пропозицію та надав службовій особі неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою молодого віку, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є одруженим, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину,- обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено злочин середньої тяжкості та майнового стану,- судом, визначається розмір призначеного покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме: грошових коштів в іноземній валюті в сумі 200 (двісті) польських злотих номіналом однією купюрою серії DP6964368, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000388 від 07.08.2019р., на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України,- застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання решти речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме оптичний диск DVD-R, вих.№15432 від 08.08.2019р., на якому зафіксовано факт надання неправомірної вигоди ОСОБА_3 військовослужбовцю ОСОБА_5 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України грошові кошти в іноземній валюті в сумі 200 (двісті) польських злотих номіналом однією купюрою серії DP6964368, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000388 від 07.08.2019р.,- в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.
Речовий доказ: - оптичний диск DVD-R, вих.№15432 від 08.08.2019р., на якому зафіксовано факт надання неправомірної вигоди, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1