Справа № 127/7168/20
Провадження №11-сс/801/296/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2020 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Вишенського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Судовим рішенням накладено арешт на вилучене майно під час огляду місця події 26.03.2020 неподалік будинку, що за адресою м. Вінниця, вул. Максима Шимка, 38, а саме на автомобіль марки "Хюндай Соната" 2013 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова № НОМЕР_2 та зобов`язано старшого слідчого Вишенського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 повернути ОСОБА_9 вказаний автомобіль на відповідальне зберігання з можливістю його використання.
В ухвалі слідчий суддя зазначив про необхідність накладення арешту на вказане майно з огляду на те, що воно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, є доказом злочину.
Прокурор подав на вказане судове рішення апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, накласти арешт на транспортний засіб з забороною його використання. Посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, вказує, що слідчий суддя вийшов за межі клопотання та безпідставно повернув майно власнику.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, власницю майна, яка поклалась на розсуд суду, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в проміжок часу з 18:00 год 17.03.2020 до 08:00 год 18.03.2020 невідома особа таємно, умисно, незаконно заволоділа автомобілем марки "Хюндай Соната" 2013 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 вартістю близько 270000 грн, що знаходився біля будинку № 138 по вул. Келецькій в м. Вінниця та належить ОСОБА_7 .
Вказаний транспортний засіб, вилучений під час огляду місця пригоди, містить на собі сліди злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом.
Слідчий вказує на необхідність арешту вилученого майна для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановлення істини у провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження автомобіля призведе до втрати речового доказу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів.

Колегія суддів вважає, що слідчим доведено необхідність арешту автомобіля і слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення на нього арешту. При цьому слідчий суддя вийшов за межі клопотання слідчого та прийняв рішення про зобов`язання слідчого повернути автомобіль власнику майна.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, а тому є необхідність в накладенні арешту на автомобіль шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2020 скасувати.

Клопотання старшого слідчого Вишенського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду місця події від 26.03.2020 року неподалік будинку, що за адресою м. Вінниця, вул. Максима Шимка, 38, а саме на автомобіль марки "Хюндай Соната" 2013 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова № НОМЕР_2 , шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді