Провадження №1-кс/127/5859/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 близько 19.20 год. 16.06.2020 знаходився поруч з магазином «Україночка», що за адресою: м. Вінниця, вул. О. Антонова, 13-Б, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 та невстановленою особою чоловічої статі на ім`я ОСОБА_8 . Усі зазначені особи почали спілкуватися з незнайомим їм ОСОБА_9 , який знаходився поряд.

В ході спілкування у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 , які побачили на шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 44140 грн., виник спільний умисел відкрито заволодіти цим ланцюжком, для чого вони в невстановлений спосіб вступили між собою в попередню змову.

Далі, опираючись на дії один одного, діючи спільно і узгоджено, з корисливими мотивом та метою, вищевказані троє осіб почали реалізовувати зазначену змову, для чого особа на ім`я ОСОБА_8 , відволікаючи увагу ОСОБА_9 , підтримувала з ним розмову, а ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_7 зайшов за спину ОСОБА_9 , подав спільникам жестовий сигнал про намір діяти, після чого двома руками відкрито зняв з його шиї через голову золотий ланцюжок з хрестиком і, тримаючи викрадене в руках, швидко залишив місце події. В свою чергу ОСОБА_9 , відчувши на собі дії ОСОБА_7 , спробував його наздоганяти, однак, ОСОБА_4 та невстановлена особа ім`я ОСОБА_8 зупинили його, обступивши ОСОБА_9 та притримавши його руками, що дало змогу ОСОБА_7 безперешкодно зникнути з місця події.

В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 розпорядились викраденим на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку ОСОБА_9 на суму 44140 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

17.06.2020 ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.06.2020 останньому повідомлено про підозру у зв`язку з вчиненням ним злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 16.06.2020; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.06.2020; протоколом предявлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.06.2020; протоколом затримання ОСОБА_7 від 17.06.2020 іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити підозрюваному розмір застави в межах 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Так, ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за скоєння умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості, знов обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи чи іншого джерела доходів. Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_10 може продовжувати свою злочину діяльність тапереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів та будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні; також перебуваючи на волі ОСОБА_10 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх показів у суді.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука, оскільки в ОСОБА_10 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому, та просив задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_10 має місце постійного проживання у м. Вінниці переховуватися від органів досудового розслідування суду не має наміру, проживає разом з матір"юі, просить застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваного, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 маючи непогашену судимість, обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_4 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_4 ,обставини кримінального правопорушення, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі 168160 ( сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, а саме: до 16:40 години 15 серпня 2020 року.

Одночасно визначити розмір застави, в сумі 168160 ( сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 ,виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: