Справа № 754/756/20
У Х В А Л А
Іменем України

21 січня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,
у присутності підозрюваного: - ОСОБА_4 ,
за участю захисника: - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкеськ Ставропольського краю Російської Федерації, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, інваліда 2-ї групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
В С Т А Н О В И В :
21.01.2020 року слідчий СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого відділу Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000397 від 20.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
У рамках вказаного кримінального провадження 20.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що вона 20.01.2020 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступила у словесну сварку зі своїм братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої у неї виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті останньому.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, предметом, схожим на ніж, нанесла ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа, колото-різану рану лівої поперекової ділянки, колото-різану рану обличчя, тобто вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_8 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, так як потерпілому було вчасно надано медичну допомогу.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що оскільки злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічним позбавленням волі, підозрювана ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, розуміючи його невідворотність, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Крім того, слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, в клопотанні викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думки прокурора, підозрюваної та її захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як зазначено в ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічне позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований запобіжних захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2-ї групи за загальним захворюванням та як вбачається з Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 877 МСЕК № 1 має клініко-функціональних діагноз (код за МКХ-010) хронічний психічний розлад (F 20.0), вважаю за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 196, 202, 309, 369-372, 508 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , - відмовити.

Помістити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу: Київська міська психоневрологічна лікарня № 3 (Київська область, Васильківський район, селище міського типу Глеваха, вул. Павлова, 7) в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Після поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу: Київська міська психоневрологічна лікарня № 3 (Київська область, Васильківський район, селище міського типу Глеваха, вул. Павлова, 7), звільнити ОСОБА_4 з під-варти.

Відповідно до ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали один місяць.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду потягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваною - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1