Справа № 352/1078/19
Провадженя № 1-кп/352/191/19
УХВАЛА

23 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду кримінальне провадження про обвинуваченняОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження про обвинуваченняОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим судом 28.08.2019 року було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого. Однак, дану ухвалу органами внутрішніх справ виконано не були через відсутність ОСОБА_4 по місцю його проживання.
19.09.2019 року судом постановлено ухвалу про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .
23.12.2019 року обвинуваченого ОСОБА_4 затримано Тисменицьким ВП ГУНП в області та в подальшому доставлено до Тисменицького районного суду.

Представник державного обвинувачення подав клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України, яке просив задоволити.
Обвинувачений та його захисник заперечували щодо застосуваня запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає наступне.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, та обставин, передбачених п.4,5,11 ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що обвинувачений має постійне місце проживання, суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 домашній арешт, що полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період з 20 год. вечора до 08 год. ранку наступного дня із застосування електронних засобів контролю.

Суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час розгляду справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 201, 202, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задоволити частково

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у видідомашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області та Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання у АДРЕСА_1 у період з 20 год. вечора до 08 год. ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копії ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Строк дії ухвали два місяці до 23 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Головуючий ОСОБА_1