Справа № 740/767/20
Провадження № 1-в/740/53/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 рокум.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині клопотання першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В:

В поданому клопотанні прокурор вказав, що вироком апеляційного суду Чернігівської області від 02.11.2009 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 26.01.2010 року. Вказаний вирок не виконано, засудженого оголошено в розшук. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 80 КК України строк давності приведення вироку стосовно ОСОБА_4 до виконання закінчився 26.01.2020 року і не переривався вчиненням іншого злочину. Отже наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та припинення його розшуку.
В судове засідання прокурор не з`явився надіславши клопотання в якому просив розглянути подане клопотання в його відсутність та задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 02.11.2009 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі
Ухвалою Верховного Суду України від 26.01.2010 року вирок апеляційного суду Чернігівської області від 02.11.2009 року залишено без змін.
Відповідно до положень статті 401 КПК України (1960 року, чинного на час ухвалення вироку) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У разі якщо оскаржено тільки частину вироку або якщо засуджено декількох підсудних, а вирок оскаржено щодо одного з них, вирок в інших частинах або щодо інших засуджених осіб законної сили не набирає до моменту винесення апеляційною чи касаційною інстанцією ухвали. Обвинувальний вирок виконується після набрання ним законної сили.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 404 КПК України (1960 року) вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніш як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку тому органу, на який покладено обов`язок виконати вирок.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок апеляційного суду Чернігівської області від 02.11.2009 року набрав законної сили 26.01.2010 року (а.с. 200).
З матеріалів справи вбачається, що з 07.05.2010 року ОСОБА_4 оголошено в розшук з метою встановлення його місцезнаходження (листи на а.с. 227, 239, 247, 247-б, 251, 253, 254).

Відомості за фактом ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, в ЄРДР внесені не були.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Згідно ст. 80 КК України підставами для звільнення від відбування покарання є: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.
Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Вказане роз`яснено в правовій позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2015 року по справі №5-324кс15

Матеріалами кримінальної справи 1-99/2009 р. підтверджено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочинів передбачених за ч.2 ст.289, ч.2 ст. 194 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими, ч.2 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є середньої тяжкості, за які з застосуванням ст. 70 КК України призначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом десяти років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин.
Якщо засуджений звільняється у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, це означає, що він з якихось причин так і не почав відбувати покарання, бо в противному випадку, тобто у разі відбування засудженим покарання, строки давності виконання обвинувального вироку припиняються.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі та вжиття належних заходів зі сторони держави щодо виконання вироку в цій частині в строки визначені ст. 80 КК України.

Перебування ОСОБА_4 в розшуку спрямоване на встановлення його місця знаходження і не свідчить про його ухилення від відбування покарання.
Таким чином, підстав вважати, що перебіг строку давності виконання вироку апеляційного суду Чернігівської області від 02.11.2009 року стосовно ОСОБА_4 зупинявся, у суду не має.

При цьому судом встановлено, що за більш ніж десять років з дня ухвалення судом вироку, ОСОБА_4 іншого правопорушення, в тому числі нового злочину, не вчинив.

Враховуючи наведене, зважаючи, що обвинувальний вирок не було виконано у визначені строки, після ухвалення вироку ОСОБА_4 іншого правопорушення, в тому числі нового злочину не вчинив, що свідчить за загальним правилом про його виправлення, втрату суспільної небезпеки, на теперішній час є не доцільним виконання обвинувального вироку після спливу строків його виконання через втрату належного карального і превентивного впливу, тому суд приходить до висновку, що клопотання першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку слід задовольнити. При цьому суд приходить до висновку, що постановлення ухвали судом про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком суду є підставою для припинення його розшуку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання призначеного вироком апеляційного суду Чернігівської області від 02.11.2009 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу може бути подано апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1