Номер провадження 1-кп/641/200/2020 Справа № 641/3421/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Харків

Комінтернівський Комінтернівський районний суду м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000017 від 09.01.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, зареєстрованої як фізична особа - підприємець, одруженої, маючої неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_11 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 у січні 2019 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а також вербування осіб жіночої статі з використанням їх уразливого стану, з метою переміщення для подальшої сексуальної експлуатації на території Республіки Кіпр, діючи з корисливих мотивів, вступила у попередню змову з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр та згідно розробленого плану, повинна була підшукати на території м. Харкова жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, під час особистих зустрічей з ними, повинна була досягти домовленості про їх переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр для надання сексуальних послуг, або знайти особу, яка за грошову винагороду зможе підшукати та надати вищезазначених осіб жіночої статі для подальшої їх сексуальної експлуатації на території Республіки Кіпр.
Дії ОСОБА_5 суперечать чинному законодавству України та Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, та покарання за неї, що доповнює Конвенцію ООН проти транснаціональної організованої злочинності 2000 року («Палермський протокол 2000 року») (Дата підписання: 11 листопада 2000 року; дата ратифікації: 4 лютого 2004 року; дата набуття чинності для України: 21 травня 2004 року.) і Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми 2005 року (Дата підписання: 16 травня 2005 року; дата підписання від імені України: 17 листопада 2005 року; дата ратифікації Україною: 21 вересня 2010 року; дата набуття чинності для України: 1 березня 2011 року), дані документи визначають поняття торгівлі людьми, окреслюють коло суспільно-небезпечних діянь, які підлягають обов`язковій криміналізації, передбачають основні стандарти запобігання, протидії торгівлі людьми.
Так, на початку січня 2019 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, маючи умисел на вербування молодих жінок з метою сексуальної експлуатації, на території Харківської області, зайнялась пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться надавати сексуальні послуги на території Республіки Кіпр, в результаті чого 06.01.2019 на території міста Харкова підшукала ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
06.01.2019 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи у групі з невстановленою особою -жителем Республіки Кіпр, з відома та згоди останнього, виконуючи свою роль, зустрілася з ОСОБА_12 в приміщенні кафе «Кулиничі», розташованого біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 довідалася, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_12 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану, запропонувала ОСОБА_12 роботу, пов`язану з наданням сексуальних послуг на території Республіки Кіпр.
Після цього ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, реалізуючи спільний з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації, довела до відома ОСОБА_12 порядок переміщення на територію Республіки Кіпр, умови оплати. Таким чином, ОСОБА_5 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_12 , який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досягла з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр, тобто завербувала її з метою сексуальної експлуатації, за спільним з невстановленою особою жителем Республіки Кіпр злочинним умислом.
Крім того, на початку січня 2019 року, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, маючи умисел на вербування молодих жінок з метою сексуальної експлуатації, на території Харківської області, з ціллю своєї конспірації, через ОСОБА_13 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, та з яким остання домовилась здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, займалася пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться надавати сексуальні послуги на території Республіки Кіпр.
Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування молодих жінок, з метою сексуальної експлуатації, ОСОБА_5 у січні 2019 року через ОСОБА_13 на території міста Харкова підшукала ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Так, 13.01.2019 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи у групі з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, з відома та згоди останнього, виконуючи свою роль, зустрілася з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в приміщенні кафе, яке розташоване у ТЦ «Космос», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, де ОСОБА_5 довідалась, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_14 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану особи, запропонувала ОСОБА_14 роботу пов`язану з наданням сексуальних послуг на території Республіки Кіпр.
Після цього ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, реалізуючи спільний з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації, довела до відома ОСОБА_14 порядок переміщення на територію Республіки Кіпр, умови оплати, таким чином ОСОБА_5 використовуючи уразливий стан ОСОБА_14 який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досягла з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр, тобто завербувала її з метою сексуальної експлуатації, за спільним з невстановленою особою жителем Республіки Кіпр злочинним умислом.
Крім того, на початку січня 2019 року, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, маючи умисел на вербування молодих жінок з метою сексуальної експлуатації, на території Харківської області, з ціллю своєї конспірації, через ОСОБА_13 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, та з яким остання домовилась здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, займалася пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться надавати сексуальні послуги на території Республіки Кіпр.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування молодих жінок, з метою сексуальної експлуатації, ОСОБА_5 у січні 2019 року через ОСОБА_13 на території міста Харкова підшукала ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Так, 14.01.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи у групі з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, з відома та згоди останнього, виконуючи свою роль, зустрілася з ОСОБА_15 та ОСОБА_13 в приміщенні кафе, яке розташоване у ТЦ «Космос», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, де ОСОБА_5 довідалася, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_15 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану особи, запропонувала ОСОБА_15 роботу пов`язану з наданням сексуальних послуг на території Республіки Кіпр.
Після цього ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, реалізуючи спільний з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації, довела до відома ОСОБА_15 порядок переміщення на територію Республіки Кіпр, умови оплати. Таким чином, ОСОБА_5 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_15 , який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досягла з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр, тобто завербувала її з метою сексуальної експлуатації, за спільним з невстановленою особою жителем Республіки Кіпр злочинним умислом.
Крім того, на початку січня 2019 року, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, маючи умисел на вербування молодих жінок з метою сексуальної експлуатації, на території Харківської області, з метою своєї конспірації, через ОСОБА_13 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, та з яким остання домовилась здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, займалася пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться надавати сексуальні послуги на території Республіки Кіпр.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вербування молодих жінок, з метою сексуальної експлуатації, ОСОБА_5 у січні 2019 року через ОСОБА_13 на території міста Харкова підшукала ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Так, 15.01.2019 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи у групі з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, з відома та згоди останнього, виконуючи свою роль, зустрілася з ОСОБА_16 та ОСОБА_13 в приміщенні кафе, яке розташоване у ТЦ «Космос», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, де ОСОБА_5 довідалася, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_16 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану особи, запропонувала ОСОБА_16 роботу пов`язану з наданням сексуальних послуг на території Республіки Кіпр.
Після цього ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, реалізуючи спільний з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації, довела до відома ОСОБА_16 порядок переміщення на територію Республіки Кіпр, умови оплати. Таким чином, ОСОБА_5 , використовуючи уразливий стан ОСОБА_16 , який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досягла з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр, тобто завербувала її з метою сексуальної експлуатації, за спільним з невстановленою особою жителем Республіки Кіпр злочинним умислом.
Крім того, на початку січня 2019 року, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, маючи умисел на вербування молодих жінок з метою сексуальної експлуатації, на території Харківської області, з метою своєї конспірації, через ОСОБА_13 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, та з яким остання домовилась здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, займалася пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться надавати сексуальні послуги на території Республіки Кіпр.
Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вербування молодих жінок, з метою сексуальної експлуатації, ОСОБА_5 у січні 2019 року через ОСОБА_13 на території міста Харкова підшукала ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Так, 16.01.2019 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 діючи у групі з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, з відома та згоди останньої, виконуючи свою роль, зустрілася з ОСОБА_18 та ОСОБА_13 на території міжнародного аеропорту «Харків», за адресою: м. Харків вул. Ромашкіна, 1, де ОСОБА_5 довідалася, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_17 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану особи, запропонувала ОСОБА_17 роботу пов`язану з наданням сексуальних послуг на території Республіки Кіпр.
Після цього ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, реалізуючи спільний з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації, довела до відома ОСОБА_17 порядок переміщення на територію Республіки Кіпр, умови оплати. Таким чином, ОСОБА_5 використовуючи уразливий стан ОСОБА_17 , який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досягла з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр, тобто завербувала її з метою сексуальної експлуатації, за спільним з невстановленою особою жителем Республіки Кіпр злочинним умислом.
Крім того, на початку січня 2019 року, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, маючи умисел на вербування молодих жінок з метою сексуальної експлуатації, на території Харківської області, з метою своєї конспірації, через ОСОБА_13 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, та з яким остання домовилась здійснити торгівлю людьми у формі купівлі-продажу людини, займалася пошуком осіб, які через скрутне матеріальне положення погодяться надавати сексуальні послуги на території Республіки Кіпр.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на вербування молодих жінок, з метою сексуальної експлуатації, ОСОБА_5 у січні 2019 року через ОСОБА_13 на території міста Харкова підшукала ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Так, 12.01.2019 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи у групі з невстановленою особою, з відома та згоди останньої, виконуючи свою роль, зустрілася з ОСОБА_19 та ОСОБА_13 в приміщенні кафе, яке розташоване у ТЦ «Космос», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, де ОСОБА_5 довідалась, що внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, потерпіла ОСОБА_19 перебуває в уразливому стані. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи цю обставину, умисно використовуючи її у своїх протиправних цілях, з використанням уразливого стану особи, запропонувала ОСОБА_19 роботу, пов`язану з наданням сексуальних послуг на території Республіки Кіпр.
Після цього ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, реалізуючи спільний з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр злочинний умисел, направлений на вербування людини з метою сексуальної експлуатації, довела до відома ОСОБА_19 порядок переміщення на територію Республіки Кіпр, умови оплати. Таким чином, ОСОБА_5 використовуючи уразливий стан ОСОБА_19 , який зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували її здатність усвідомлювати свої дії, досягла з нею домовленості про її переміщення через державний кордон України до Республіки Кіпр, тобто завербувала її з метою сексуальної експлуатації, за спільним з невстановленою особою жителем Республіки Кіпр злочинним умислом.
Надалі ОСОБА_5 15.01.2019 близько 17 год. 00 хв. зустрілась з ОСОБА_13 в приміщенні ТЦ «Космос», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, де в ході проведення контролю за вчиненням злочину, передала ОСОБА_13 частину грошових коштів в сумі 200 гривень, з метою виконання раніше обумовленої торгівлі людьми, що саме по собі утворює склад закінченого злочину торгівлі людьми у формі купівлі-продажу людини незалежно від наявності способів (обман, шантаж, використання уразливого стану тощо).
В подальшому 16.01.2019 близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел з невстановленою особою - жителем Республіки Кіпр, зустрілась з ОСОБА_19 , яка раніше була вже нею завербована з метою сексуальної експлуатації, на території міжнародного аеропорту «Харків», за адресою: м. Харків, вул. Ромашкіна, 1, з метою переміщення ОСОБА_19 до Республіки Кіпр, але о 01 год. 05 хв. злочинні дії ОСОБА_5 були припиненні у зв`язку з тим, що вона була затримана працівниками поліції.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, в скоєному щиро розкаялась. В наданих суду показаннях зазначила, що дійсно у січні 2019 року її знайомий ОСОБА_20 повідомив їй, що є дівчата, які бажають виїхати за кордон для роботи з надання сексуальних послуг. Оскільки раніше вона сама працювала за кордоном, він запропонував їй зустрітися з дівчатами та пояснити їм, яким чином все це відбувається, як проводиться оплата, який графік роботи. Зустрічати дівчат за кордоном повинен був її колишній чоловік громадянин Турецької Республіки, який проживав на Кіпрі. Протягом січня 2019 року у приміщенні кафе, яке розташоване у ТЦ «Космос», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144-Б, вона зустрічалась з дівчатами та розповідала їм порядок роботи за кордоном. Всі дівчата скаржились на наявність скрутного матеріального становища, і тому необхідність їхати на заробітки за кордон, погоджувались на запропоновані нею умови працевлаштування. 16 січня 2019 року одна з дівчат, ОСОБА_21 повинна була летіти з аеропорту «Харків» до Кіпру, однак на території аеропорту вони були затримані працівниками поліції.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась.
Потерпілою ОСОБА_19 подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду у розмірі 5000грн.
Потерпілою ОСОБА_17 подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду у розмірі 5000грн.
Потерпілою ОСОБА_16 подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду у розмірі 5000грн.
Потерпілою ОСОБА_15 подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду у розмірі 5000грн.
Потерпілою ОСОБА_14 подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду у розмірі 5000грн.
Потерпілою ОСОБА_12 подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду у розмірі 5000грн.
У судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_10 пояснив, що обвинуваченою частково відшкодовано потерпілим моральну шкоду у розмірі 1000грн. кожній, з огляду на що він зменшує суму, пред`явлену до стягнення за цивільними позовами на 1000грн. по кожному цивільному позову, про що подав відповідну заяву. Просить призначити обвинуваченій покарання , не пов`язане з позбавленням волі.
Обвинувачена ОСОБА_5 цивільні позови визнала у повному обсязі, зазначила, що нею вже сплачено потерпілим в рахунок відшкодування моральної шкоди 6000грн., по 1000грн. кожній.
Враховуючи, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що вона вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 149 КК України, тобто вербування людини, вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та торгівля людьми, вчинена з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає її щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець, має зареєстроване місце проживання, має на утриманні двох неповнолітній дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді 5 років позбавлення волі, суд призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 149 КК України.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 необхідно зарахувати у строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з дня її фактичного затримання 16.01.2019 року на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, по 22.01.2019 року (дата внесення застави), з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до яких одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Під час досудового слідства на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 07.02.2019 року до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого сплинув. З урахуванням вимог ст. ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
При розгляді цивільних позовів ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приймаючи до уваги визнання цивільних позовів обвинуваченою ОСОБА_5 , доведеність її вини у заподіянні шкоди потерпілим, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення цивільних позовів та стягнення з ОСОБА_5 на користь кожної з потерпілих моральної шкоди в розмірі 4000 грн.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 року по справі № 640/1157/19 накладено арешт на майно, яке було вилучене у ОСОБА_5 під час затримання останньої у порядку ст. 208 КПК України, а саме на мобільний телефон SАMSUNG SM-G935F imei: НОМЕР_1 в корпусі золотистого кольору з сім картою оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 .
За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що в подальшому в застосуванні даного заходу відпала потреба, колегія суддів приходить до висновку про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 року по справі № 640/1157/19.
Оскільки мобільний телефон SАMSUNG SM-G935F imei: НОМЕР_1 в корпусі золотистого кольору з сім картою оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , та грошова купюра Національного банку України номіналом 200грн., серія № УЕ7768125, що знаходились у володінні ОСОБА_5 були використані останньою як засіб та знаряддя злочину, то відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію. Так, згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 16.01.2019 року по 22.01.2019 року, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов ОСОБА_19 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_19 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_17 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Цивільний позов ОСОБА_16 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 року по справі № 640/1157/19 арешт на майно, яке було вилучене у ОСОБА_5 під час затримання останньої у порядку ст. 208 КПК України, а саме на мобільний телефон SАMSUNG SM-G935F imei: НОМЕР_1 в корпусі золотистого кольору з сім картою оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_2 .
Речові докази: мобільний телефон SАMSUNG SM-G935F imei: НОМЕР_1 в корпусі золотистого кольору з сім картою оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , що знаходиться згідно квитанції № 2370 в камері схову СУ ГУ НП в Харківській області, та грошову купюру Національного банку України номіналом 200грн., серія № УЕ7768125, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000017 від 09.01.2019 року після протоколу про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 15.01.2019 року, конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3