Справа № 487/1658/20
Провадження № 1-кс/487/2025/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:
20.03.2020 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 05.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0000110 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт із забороною володіння, розпоряджання та користування на записник та купюри зовні схожі на грошові кошти, тимчасово вилучені у ході обшуку від 19.03.2020: 1 (одну) купюру зовні схожу на 100 (сто) гривень серія номер УП6303633; записник (блокнот) темно-синього кольору з чорновими записами; 87 (вісімдесят сім) купюр зовні схожі на долари США, кожна номіналом в 100 (сто) доларів США;. 2 (дві) купюри зовні схожі на Євро, кожна номіналом в 50 (п`ятдесят) Євро.

Клопотання мотивоване тим, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання в подальшому вироку суду в цій частині, на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході вищезазначеного обшуку та затримання особи.

До судового засіданняпрокурор ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив розгляд клопотання здійснити за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 та особа, у володінні якої перебуває майно ОСОБА_7 до судового засідання не з`явились, надали спільну заяву, у якій просили здійснити розгляд клопотань про арешт майна без їх участі, не заперечували проти арешту майна крім особистих грошових коштів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Avensis», картки «ПриватБанк» та посвідчення працівника поліції на ім`я ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000110 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування установлено, що службова особа правоохоронного органу заступник начальника сектору превенції Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 вимагав неправомірну вигоду від ОСОБА_8 за непритягнення його до адміністративної відповідальності.

В ході досудового розслідування, 19.03.2020 відразу після отримання неправомірної вигоди затримано заступника начальника сектору превенції Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, на ділянці місцевості, що розташована біля будинку АДРЕСА_1 , між будинком № 30 по вул. Отамана Головатого та будинком № 29 по вул. Чорноморського Козацтва в м. Одеса.

У подальшому, в період часу з «12» год. «15» хв. по «17» год. «11» хв. 19.03.2020 у житловому будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 де фактично проживає ОСОБА_5 разом зі своєю сім`єю, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук, у ході якого вилучено записник та купюри зовні схожі на грошові кошти, а саме: 1 (одну) купюру зовні схожу на 100 (сто) гривень серійним номером УП6303633; записник (блокнот) темно-синього кольору з чорновими записами; вказану купюру зовні схожу на 100 (сто) гривень серія номер УП6303633 та записник (блокнот) темно-синього кольору з чорновими записами поміщено до сейф-пакету № B1018461, який опечатано та скріплено підписами учасників та понятих; 87 (вісімдесят сім) купюр зовні схожі на долари США, кожна номіналом в 100 (сто) доларів США; 2 (дві) купюри зовні схожі на Євро, кожна номіналом в 50 (п`ятдесят) Євро; вказані 87 (вісімдесят сім) купюр зовні схожі на долари США, номіналом в 100 (сто) доларів США та 2 (дві) купюри зовні схожі на Євро, номіналом в 50 (п`ятдесят) Євро поміщено до сейф-пакету № S1030429, який опечатано та скріплено підписами учасників та понятих.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Оскільки стороною обвинувачення під час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні не доведено, що купюри зовні схожі на грошові кошти, тимчасово вилучені у ході обшуку від 19.03.2020, на які слідчий у клопотання просив накласти арешт, належать підозрюваному ОСОБА_5 та відповідають критеріям, визначеними у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення клопотання слідчого.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 117, 167, 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити частково.
Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 05.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасово вилучений у ході обшуку від 19.03.2020 записник (блокнот) темно-синього кольору з чорновими записами.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя ОСОБА_1