Справа № 215/7644/19
ВИРОК
24 лютого 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зварювальника ТОВ «Кривбасремонт», неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю не є , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 19.11.2019 року приблизно о 16-30 годині разом зі знайомою ОСОБА_6 прийшов до її квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходився проживаючий в даній квартирі, знайомий йому ОСОБА_7 , де вказані особи вживали спиртні напої.
В цей же день, 19.11.2019 приблизно о 20-30 годині знаходячись в квартирі, за вказаною адресою, ОСОБА_3 побачив, що в приміщенні кімнати, на стільці, який стоїть біля вікна знаходиться мобільний телефон «Samsung Gelaxy GT-I9082» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , білого кольору, який належить ОСОБА_6 ..
В цей час та місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме зазначеного вище мобільного телефону. Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий, зазначений вище, прямий умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпіла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже спали, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, наблизився до стільця, який стояв в кімнаті біля вікна та взяв, таким чином викрав, зі стільця вказаний вище мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , після чого поклав його до кишені своїх штанів.
Далі, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене ним майно, доводячи свій злочинний умисел до кінця, покинув приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/1135 від 19.12.2019 вартість мобільного телефону марки «Samsung» модель «Gelaxy GT-I9082» станом на 19.11.2019 могла складати 716,67 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 716,67 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно викрав у потерпілої мобільний телефон.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 1 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ст. 185 ч.1 КК України відноситься до класифікації злочину середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебував та не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку, працює, не є особою з інвалідністю.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якого виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання , обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2019 втратив свою дію 21.02.2020.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/1135 від 19.12.2019 у розмірі 628 ( шістсот двадцять вісім гривень) 04 коп.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung» модель «Gelaxy GT-I9082» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який згідно розписки знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: