Справа № 453/296/20
№ провадження 1-кп/453/66/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
та потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого 02.04.2010 року вироком апеляційного суду Львівської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 12 років, умовно-достроково звільнений від невідбутої частини покарання 4 місяці 7 днів на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області , судимість не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ОСОБА_4 за період з серпня 2019 року по грудень 2019 року допустив заборгованість по сплаті аліментів у сумі 20 414, 75 грн., маючи можливість такі сплачувати, тобто злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 18.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази про те, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при призначенні йому покарання обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при призначенні йому покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 13.03.2020 року Сколівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді громадських робіт.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя