Номер провадження: 11-сс/813/1052/20
Номер справи місцевого суду: 522/8295/20 1-кс/522/8927/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 10.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 321 КК України у кримінальному провадженні №000063, внесеному до ЄРДР 23.05.2020 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 10.06.2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 321 КК України у кримінальному провадженні №000063, внесеному до ЄРДР 23.05.2020 року із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 630 600 гривень.

Строк дії ухвали визначено до 08.08.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:

-оскаржена ухвала є необґрунтованою;

-розмір застави є непомірним;

-підозрюваний сприяє досудовому розслідуванню, має міцні соціальні зв`язки, а саме він одружений, має на утриманні неповнолітню доньку;

-обґрунтованість підозри за ч.4 ст. 321 КК України не доведена;

-всі речові докази вже вилучені, що спростовує існування ризику знищити чи сховати речі і документи;

-ризики не доведені;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 10.06.2020 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

На початку 2020 року ОСОБА_10 в.п. (СЕСОІ VITALIE), не маючи відповідного дозволу (ліцензії), керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідраміну (димедролу) (тверді форми), в особливо великому розмірі, усвідомлюючи протиправність своїх дії, бажаючи при цьому настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених законодавством України правил обігу сильнодіючих лікарських засобів, знаходячись на окраїні с. Мирони Балтського району Одеської області, отримав від невстановленої особи, таким чином незаконно придбав, з метою подальшого збуту, таблетки «Димедрол» та «Димедрол-УБФ», загальною кількістю 249170 шт., які містять сильнодіючий лікарський засіб -дифенгідрамин (димедрол), що становить особливо великий розмір.

Незаконно придбаний сильнодіючий лікарський засіб в особливо великому розмірі, ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), не маючи спеціального дозволу на його зберігання, з 22 год. 30 хв. 22.05.2020 року зберігав при собі з метою незаконного збуту, перенісши його до автомобілю марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_12 разом з двома пасажирами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а потім у багажнику вказаного автомобіля, в якому він також особисто перебував, до 00 год. 10 хв. 23.05.2020 року.

Крім того, не маючи спеціального дозволу на перевезення сильнодіючого лікарського засобу, ОСОБА_15 ( ОСОБА_11 ), діючи з метою його збуту, у період з 22 год. 30 хв. 22.05.2020 року до 00 год. 10 хв. 23.05.2020 року незаконно перевозив вказаний сильнодіючий лікарський засіб в багажнику автомобілю марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_12 разом з двома пасажирами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в якому він також особисто перебував, від с. Мирони Балтського району Одеської. області до залізничного переїзду автомобільної дороги сполученням м. Балта - м. Подільськ, на відстані 12-ти кілометрів від н.п. Подільськ.

23.05.2020 року, приблизно о 00 год. 10 хв. , на автомобільній дорозі сполученням м. Балта - м. Подільськ, біля залізничного переїзду, на відстані 12-ти кілометрів від н.п. Подільськ Одеської області, автомобіль марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_12 разом з двома пасажирами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в якому також перебував ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) був зупинений співробітниками ДПС України, де під час огляду місця події в багажному відділенні вказаного автомобіля було виявлено 8 (вісім) картонних коробок з таблетками «Димедрол» та «Димедрол-УБФ», загальною кількістю 249170 шт., які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамин (димедрол), що становить особливо великий розмір, які ОСОБА_15 ( ОСОБА_11 ) незаконно придбав, перевозив та зберігав з метою збуту, без спеціального на те дозволу.

Згідно з висновком експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №1242-Х, від 28.05.2020 року, надані на експертизу таблетки в конвалюті з написом «Демидрол», містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін гідрохлорід. Кількісний вміст дифенгідрамін гідрохлорід в 10 таблетках складає 0,5 г.

Відповідно до Переліку сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, затвердженого постаново Міністрів України № 490 від 17.08.2007 року , дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) належить до сильнодіючих лікарських засобів.

Згідно Таблиці «Великі та особливо великі розміри сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, № 511, від 31.08.2007 року, 12458,5 г сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), становить особливо великий розмір.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема ввикладеної, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується протоколом огляду місця події, від 23.05.2020 року, показаннями свідків ОСОБА_16 , від 03.06.2020 року, ОСОБА_14 , від 24.05.2020 року, ОСОБА_12 , від 27.05.2020 року, протоколом одночасного допиту свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , від 09.06.2020 року, висновком експерта Одеського НДЕКЦ №1242-Х, від 28.05.2020 року.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, щодо обґрунтованості підозри, вважає достатніми вказані докази можливої причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також зазначає, що не вирішує питання доведеності вини, але виходячи зі стандарту доказування на стадії досудового розслідування, вважає, що існують факти та інформація стосовно того, що підозрюваний міг вчинити вказаний злочин.

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

На думку апеляційного суду у вказаному провадженні дійсно наявний ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному. Крім того, апеляційний суд приймає до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином іншої держави, не має в Україні постійного місця проживання і роботи.

Також апеляційний суд вважає слушними висновки слідчого судді відносно наявності ризику впливу на потерпілого і свідків.

Апеляційний суд зауважує, що ризик, це невизначена подія, яка по суті, являє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Апеляційний суд констатує, що слідчий суддя відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів та факт того, що ОСОБА_8 одружений, має дитину, раніше не судимий, є громадянином іншої держави, на території України не має постійного місця проживання і а також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 разі визнання його винуватим.

Таким чином, на думку апеляційного суду, в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.

Апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи сторони захисту відносно того, що підозрюваний раніше не судимий, одружений і має дитину апеляційний суд приймає до уваги, при цьому, зауважує, що наявність вказаних факторів не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.

Що стосується доводів захисника стосовно розміру застави, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Оскарженою ухвалою слідчого судді визначено заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя належним чином обґрунтував визначений розмір застави, зокрема врахував, що ОСОБА_8 є громадянином іншої держави і врахував орієнтовну вартість вилученої парії димедролу 594 270, 45 грн. і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застава, у розмірі, визначеному п.1) ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і запобігти існуючим ризикам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.

Згідно з п.1) ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 331, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 10.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 321 КК України у кримінальному провадженні №000063, внесеному до ЄРДР 23.05.2020 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3