Справа № 309/673/18
Провадження № 1-кп/309/193/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000215 від 19.02.2018 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 129 та ч.2 ст. 125 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 19.02.2018 близько 03 год. перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулуба, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді: рани лобної ділянки по центру, садна правої поперекової ділянки, правого і лівого колінних суглобів, правої та лівої щиколотки, синці правої скроневої ділянки, лівої та правої орбітальних ділянок, правої поперекової ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №58 від 28.02.2018 р. виникли внаслідок дії твердих тупих предметів, якими могли бути руки затиснуті в кулак або обуті ноги сторонньої особи, що діяли по механізму удару і тертя-ковзання, потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів, і по цій ознаці, згідно н.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, їх слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я .

Окрім цього, 19.02.2018 близько 3 год. ОСОБА_3 знаходячись навпроти будинку № 2, що розташований по вул. Івасюка в м. Хуст, під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_5 тримаючи у правій руці розкладний багатофункціональний ніж, призначений для господарського користування, висловлюючи погрозу вбивством, під час бійки, наніс один удар ножем у ліву ногу ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді: колото різаної рани лівого стегна, що виникли внаслідок дії колюче ріжучого предмету типу клинка ножа, що діяв по-механізму удару-ковзання, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 58 від 28.02.2018 р. потягли за собою розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 129 та ч.2 ст. 125 КК України визнав частково. Суду ствердив , що того дня він взяв від товариша автомобіль на якому разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 катався по селі. Під`їхавши в центр с. Іза він побачив своїх знайомих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким він запропонував покататися. Через деякий час йому зателефонував потерпілий ОСОБА_5 , який запросив його випити пиво у нього вдома, на що він погодився і разом з товаришами поїхав до потерпілого. Під`їхавши до потерпілого, він передзвонив ОСОБА_5 та останній вийшов на вулицю. Під воротами у нього з ОСОБА_5 почалася сварка, яка переросла у бійку, оскільки він запитав у потерпілого чому останній залишив свою дружину та дітей. Під час бійки ОСОБА_5 вигукнув , що зараз зарубає його сокирою та намагався зайти у двір. Почувши це він витягнув багатофункціональний ніж, яким також пригрозив потерпілому та вдарив його ножем у ногу. Після цього його знайома, яка побачивши , що відбувається бійка, покликала хлопців, які сиділи в машині. Коли вийшли з машини хлопці вони їх розборонили, після чого вони поїхали. Крім нього потерпілого ОСОБА_5 ніхто не бив. Під час виступу у судових дебатах ОСОБА_3 визнав свою вину в повному обсязі , у вчиненому щиро розкаявся .

В судовому засіданні будучи допитаним, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_5 суду ствердив, що того дня йому зателефонував ОСОБА_3 і запитав , чи могли би вони зустрітися щоб випити пива на що він погодився. Приблизно о 2 год ОСОБА_10 при їхав до нього, передзвонив та попросив вийти на вулицю, що він і зробив. Вийшовши на вулицю він побачив, як з машини вийшли чотири чоловік , а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Першим його почав бити ОСОБА_3 , який його повалив на землю, після чого всі інші хлопці почали його бити. В цей час на вулицю вийшла ОСОБА_11 , яка намагаючись його захистити лягла на нього зверху. Коли він лежав на землі , він побачив , як ОСОБА_9 вдарив його в ногу ножем та сказав , що вдарить і в шию. Після цього хлопці намагалися засунути його в багажник автомобіля на якому вони приїхали, однак їм цього не вдалося оскільки він ногами уперся в автомобіль внаслідок чого автомобіль відкотився. ОСОБА_11 почала сильно кричати після чого хлопці сіли в автомобіль і поїхали , а він викликав працівників поліції.

В судовому засіданні будучи допитаним, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_11 суду ствердила, що вона того дня сиділа на квартирі та спілкувалася з потерпілим ОСОБА_5 , коли потерпілому зателефонував ОСОБА_3 та попросив його витягнути автомобіль, оскільки він забуксував на що потерпілий повідомив, що у його автомобілі відсутнє пальне. Через декілька хвилин потерпілому знов зателефонував ОСОБА_3 і запитав чи може він прийти з дівчиною випити пива, на що потерпілий погодився. Через декілька хвилин ОСОБА_3 знову передзвонив потерпілому та попросив його вийти , що потерпілий і зробив. Через деякий час вона почула крики та вибігла на вулицю. На вулиці вона побачила, як ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 били потерпілого по різним частинам тіла , який лежав на землі. Вона почала їх розбороняти, та бачила як ОСОБА_9 вдарив ножем потерпілого у ногу, а також хлопці намагалися засунути потерпілого у багажник автомобіля однак їм це не вдалося , після чого вони поїхали геть.

В судовому засіданні будучи допитаним, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_12 суду ствердив , що потерпілий ОСОБА_5 проживав у нього на квартирі. Самої події він не бачив і не чув , однак зранку йому жінка сказала що вночі порізали ОСОБА_5 .

В судовому засіданні будучи допитаною, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_13 суду ствердила, що того дня вона сиділа у ОСОБА_3 , в автомобілі коли йому зателефонував ОСОБА_5 і запросив його у гості. Під`їхавши до центру с. Іза до них в автомобіль сіли ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і вони разом поїхали до потерпілого. Під`їхавши до будинку потерпілого , вона вийшла на вулицю разом з ОСОБА_3 , а хлопці залишились в машині . ОСОБА_3 почав говорити з потерпілим та попросив принести з машини цигарки. Взявши сигарети вона побачила, що між ОСОБА_3 та потерпілим почалася бійка, після чого вона покликала хлопців, які сиділи в машині , та які їх розборонили, після чого вони сили в машину і поїхали. Вона не бачила, щоб інші хлопці били потерпілого та намагалися його заштовхнути у багажник.

В судовому засіданні будучи допитаним, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_8 суду ствердив, що того дня він стояв разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в центрі с. Іза . До них на автомобілі під`їхав ОСОБА_3 разом з ОСОБА_13 . ОСОБА_3 запропонував їм покататися по району , на що вони погодилися, сіли в автомобіль . Через деякий час ОСОБА_3 зателефонував потерпілий ОСОБА_5 і вони поїхали до нього. Зупинившись біля воріт ОСОБА_3 та ОСОБА_13 вийшли з автомобіля. Через деякий час до авто підбігла ОСОБА_13 та повідомила про бійку між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Вийшовши з автомобіля вони розборонили ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після чого сіли в автомобіль і поїхали. ОСОБА_5 крім ОСОБА_3 ніхто тілесних ушкоджень не наносив .

В судовому засіданні будучи допитаними, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 дали аналогічні покази , які дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

Вина ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень також доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема: висновком експерта № 58 від 22 лютого 2018 р. відповідно до якого при судово-медичній експертизі гр.. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено тілесні ушкодження рани лобної ділянки по центру, садна правої поперекової ділянки, правого і лівого колінних суглобів, правої та лівої щиколотки, синці правої скроневої ділянки, лівої та правої орбітальних ділянок, правої поперекової ділянки та колото різаної рани лівого стегна із пошкодженням фасції та частково мязу . Тілесні ушкодження у вигляді колото різаної рани лівого стегна із пошкодженням фасції та частково м`язу виникли внаслідок дії колюче ріжучого предмету типу клинка ножа, що діяв по-механізму удару-ковзання, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 58 від 28.02.2018 потягли за собою розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді рани лобної ділянки по центру, садна правої поперекової ділянки, правого і лівого колінних суглобів, правої та лівої щиколотки, синці правої скроневої ділянки, лівої та правої орбітальних ділянок, правої поперекової ділянки виникли внаслідок дії твердих тупих предметів, якими могли бути руки затиснуті в кулак або обуті ноги сторонньої особи, що діяли по механізму удару і тертя-ковзання, потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів, і по цій ознаці, згідно н.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, їх слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я та вкладаються в час події , що мала місце 19.02.2018 р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду ствердив, що саме він наносив удари потерпілому ОСОБА_5 а також , що саме він завдав потерпілому один удар ножем в ногу. Допитані в судовому засіданні свідки, які були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ОСОБА_13 також підтвердили, що окрім ОСОБА_3 ніхто потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкоджень не наносив, що спростовує покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 про заподіяння тілесних ушкоджень іншими особами, зокрема свідком ОСОБА_9 , а тому суд надає цим показам критичну оцінку.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України оскільки він своїм діями вчинив погрозу вбивством та у потерпілого були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, а також суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України оскільки він своїм діями наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочини , які передбачений ст. 129 ч.1 та ч.2 ст. 125 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 та ст. 67 КК України обставинами , які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено .

Відповідно до досудової доповіді, складеної Хустським РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 29.05.2018 р. на підставі характеризуючих даних ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, зробив переоцінку своєї поведінки, посередньо характеризується за місцем проживання, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання, враховуючи досудову доповідь складену Хустським РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням , тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні , було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди

У своєму позові потерпілий ОСОБА_5 зазначає, що діями ОСОБА_3 , йому були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань характеру його немайнових втрат становлять 35000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_5 яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 6 000 (шість тисяч) гривень.

Керуючись ст.ст. 128, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді двісті годин громадських робіт.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді одного року обмеження волі.

а підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 19 червня 2020 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканця АДРЕСА_3 6 000 ( шість тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1