Справа № 761/4488/20
Провадження № 1-кс/761/3110/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 17 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 17 вересня 2019 року.

Свою скаргу особа, яка її подала, мотивує тим, що на досудовому розслідування другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001425 від 17 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України. ОСОБА_2 в межах вказаного кримінального провадження насьогодні має статус заявника. При цьому 23.01.2020 року ОСОБА_2 в межах вказаного кримінального провадження було подано заяву у порядку, передбаченому ч.1 ст. 55 КК України, про визнання його потерпілим. Постановою слідчого від 29.01.2020 року у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_2 було відмовлено. У той же час скаржник вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 в межах даного кримінального провадження вже було допита у якості свідка, при цьому ним слідчому було надано пояснення з приводу заподіяння йому моральної шкоди, надано слідчому ряд підтверджуючих документів тощо.

У зв`язку із зазначеним скаржник просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим, вручивши йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити скаргу у повному обсязі з наведених у ній підстав.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином що, відповідно до ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши доводи скарги та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що з 17.09.2019 року слідчими другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0001425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України. що було розпочате на виконання ухвали слідчого судді, якою було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 18.07.2019 року.

В подальшому, 23.01.2020 року ОСОБА_2 в межах вказаного кримінального провадження було подано заяву у порядку, передбаченому ч.1 ст. 55 КК України, про визнання його потерпілим.

07 лютого 2020 року скаржником поштовим відправленням було отримано постанову слідчого від 29.01.2020 року, якою у задоволенні вказаної заяви про визнання потерпілим ОСОБА_2 було відмовлено.

В мотивування вказаної постанови було зазначено, що підставою для відмови у визнанні ОСОБА_2 потерпілим є відсутність в матеріалах кримінального провадження № 0001425 об`єктивних даних, які б свідчили про завдання йому моральної та іншої шкоди, а також відсутність у заяві ОСОБА_2 від 23.01.2020 р. про визнання його потерпілим, достатньої інформації у результаті чиїх дій така шкода спричинена, у якому розмірі та якими доказами такі обставини підтверджуються, а тому останній не підлягає залученню до провадження у якості потерпілого.

Так, згідно ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, звертаючись із заявою про визнання потерпілим по кримінальному провадженню № 0001425 ОСОБА_2 вказує на те, що внаслідок кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування щодо службових осіб НАБУ та САП ГПУ, йому було заподіяно шкоду.

Разом з тим, слідчим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, обмежився лише викладом відомостей щодо руху досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження, посилання на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_2 моральної та іншої шкоди як у матеріалах кримінального провадження, так і у заяві останнього про залучення у якості потерпілого, разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, тобто мотивів, за яких слідчий прийняв рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, не зважаючи на те, що в межах розслідування кримінального провадження за ст. 397 КК України, потерпілим може бути виключно спеціальний суб`єкт, зокрема особа, яка наділена правовим статусом захисника або представника особи, останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.

У зв`язку із зазначеним оскаржувана постанова не може залишатись у силі та підлягає безумовному скасуванню, а скарга задоволенню в цій частині.

Разом з тим, вимога скарги щодо зобов`язання слідчого виконати дії, зокрема визнати ОСОБА_2 потерпілим та вручити йому памятку про права і обов`язки потерпілого, задоволенню не підлягає, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 5 ст. 40 КПК України.

Керуючись ст.55, 56, 220, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 29.01.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 17 вересня 2019 року скасувати.

Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 17 вересня 2019 року, розглянути заяву ОСОБА_2 від 23 січня 2020 року про залучення до провадження у якості потерпілого у відповідності до вимог ст. 55 КПК України, повідомивши про наслідки її розгляду заявника.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1