ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/23/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 . Продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 та визначено заставу 1 (один) мільйон гривень. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 00 год. 00 хв. 22 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та розгляд апеляційної скарги здійснювати за його участю та підзахисного ОСОБА_7 . Свої вимоги мотивує тим, що вказані висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, та суперечать вимогам кримінального процесуального права. Зокрема, захисник зазначає, що при розгляді клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею відмовлено у поданому письмовому клопотанні про залучення в судове засідання перекладача із української мови на рідну для ОСОБА_7 грузинську мову за рахунок держави, внаслідок чого, допущено істотне порушення вимог КПК України. ОСОБА_8 також звертає увагу суду і на те, що у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують наявність ризиків, а також відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого. Стверджує, що слідчий суддя, внаслідок відсутності даних у матеріалах справи, належним чином не міг перевірити повноваження осіб, як учасників судового розгляду під час проведення судового засідання, так і повноваження на право проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було застосовано ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2019 року, а 24 грудня 2019 року його було продовжено до 22 лютого 2020 року.

Продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України (вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження).

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_7 підозру в тому, що в жовтні 2019 року діючи умисно з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб з погрозою застосування насильства над потерпілим, в період з 20.10.2019 по 28.10.2019 в телефонному режимі, а також при зустрічах в кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м. Тернопіль, пред`являв потерпілому вимоги передачі 45 тисяч доларів США, при цьому висловлював погрози застосування насильства, якщо він не передасть вказаної суми грошей. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю потерпілий 28.10.2019 при зустрічі з ОСОБА_7 та іншими особами, відносно яких здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, повідомив, що він згоден 29.10.2019 передати гроші в сумі 30 000 доларів США. Надалі, 29.10.2019 ОСОБА_7 організував зустріч із потерпілим у кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м. Тернопіль, під час якої потерпілий передав грошові кошти в сумі 30 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ на 29.10.2019 становить 751 800 гривень), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, а також узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Також, слідчий суддя належно мотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в частині продовження існування ризиків, визначених в ст.177 КПК України, які полягають в тому, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків і потерпілого. При цьому слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, розслідування якого не завершено і з метою нівелювання доказів підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого і свідків, які йому відомі.

Аналізуючи доводи сторони захисту про відсутність наведених ризиків та достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів.

Так, слідчий суддя, при постановленні ухвали прийшов до правильного висновку, що наявність кількох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого йому злочину та його ролі в ньому, вказують на те, що жоден збільш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для їх запобігання.

Аналізуючи доводи сторони захисту про те, що при розгляді клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею безпідставно відмовлено у поданому письмовому клопотанні про залучення в судове засідання перекладача із української мови на грузинську мову за рахунок держави, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів оскільки, як вбачається з матеріалів провадження під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчим суддею було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 фактично володіє російською мовою. В апеляційній скарзі даний факт не заперечується, однак захисник наполягає на залученні перекладача на грузинську мову, яку він вважає для підозрюваного рідною.

За змістом ч.3 ст.29 КПК України учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, забезпечується право виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють.

Як вбачається з матеріалів провадження під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою було забезпечено участь в судовому засіданні перекладача на російську мову, чим дотримано вимог ч.3 ст.29 КПК України, а саме забезпечено право підозрюваного користуватися мовою, якою він володіє. Під час апеляційного розгляду підозрюваному було надано можливість дати показання чи звернутись до суду з клопотаннями, однак він не побажав виступити ні російською мовою, ні будь-якою іншою, яка для нього є рідною. За таких обставин доводи захисника про потребу в послугах перекладача грузинської мови в цьому випадку є безпідставними, оскільки згідно ст.42 КПК України не говорити нічого з приводу підозри та не відповідати на запитання також є правом підозрюваного.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя, внаслідок неповноти доданих до клопотання слідчого матеріалів, не міг перевірити повноваження осіб, як учасників судового розгляду під час проведення судового засідання, так і повноваження на право проведення досудового розслідування кримінального провадження спростовуються належними у матеріалах доказами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 жовтня 2019 року, зі змісту якого вбачається, що в ньому вказані саме ті посадові особи поліції та прокуратури, які здійснюють досудове розслідування і подали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Доводи захисника під час судових дебатів про те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував майновий стан підозрюваного при визначенні розміру застави і визначив її завідомо непомірною, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, за змістом ч.4 ст.182 КПК України розмір застави залежить не лише від майнового стану підозрюваного, а визначається також з урахуванням обставин кримінального правопорушення, сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи відомості щодо зазначених обставин, які встановлені в ході судового розгляду, беручи до уваги наведене і те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, враховуючи конкретні обставини інкримінованого злочину, а саме вимагання в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також наявні відомості про особу підозрюваного, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що в даному випадку розмір застави в межах, встановлених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, не здатний забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам КПК України, є обґрунтованою і законною, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.176-178,183,184,194,199,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.