Провадження № 1-кп/331/250/2020
Єдиний унікальний номер 331/5584/19
26 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила обрати у відношенні обвинувачених запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, встановлені слідчим суддею до сьогодні не змінилися та продовжують існувати, а обраний у мминулому підготовчому судовому засіданні заобіжний захід спливає найближчм часом.
Потерпілий ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_5 просили обрати щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки після вчинення злочину він та його родина перебувають під постійними погрозами з боку невідомих осіб, які можуть діяти за вказівкою обвинувачених, він переживає за своє життя та життя сина, оскільки напади можуть продовжуватися з метою позбавлення його життя. Він отримує державну охорону, яка перебуває із ним цілодобово, у провадженні органів поліції перебувають інші справи щодо посягання на його життя, тому вважав, що щодо обвинувачених необхідно обрати більш суровий запобіжний захід. Також він не згоден із кваліфікацією дій обвинувачених та вважає, що вони вчинили більш тяжкий злочин. Крім того зазначив, що 19.03.2020 у нього стався конфлікт із охоронцями охоронної фірми "Гюрза", діяльність яких він пов"язує саме з обвинуваченими, тому вважає, що незаконні дії щодо нього продовжуються і до сьогодні, тому лише тримання обвинувачених під вартою убезпечить його життя від можливих нових нападів.
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та їх захисники вважали, що підстав для обрання запобіжного заходу немає, прокурором порушено порядок звернення до суду із клопотанням, оскільки обраний раніше судом запобіжний захід у вигляді доманього арешту не закінчив свою дію, тому прокурор не може звертатися із клопотанням про обрання запобіжного заходу, а повинен був подавати клопотання про його продовження. Із клопотанням потерпілого також не згодні, вважали, що потерпілий взагалі не має такого права на звернення до суду, пояснення потерпілого є голослівними та нічим не підтверджені, під час судового розгляду обвинувачені запобіжний захід не порушували, мають постійне місце проживання та роботи, ніякого тиску на свідків чи потерпілого не чинили, ніякого відношення до будь-яких охоронних фірм не мають.
Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засіданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинувачених на час судового розгляду, а у задоволенні клопотання потерпілого та його представника відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину групою осіб, у присутності малолітньої особи, який, ймовірно, було вчинено у вечірній час поблизу із житловими будинками, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого. Обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягались, але , як вказано в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення вчинили на підґрунті конфліктних відносин із потерпілим, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність.
Крім того, суд вважає обгрунтованими припущення потерпілого про можливий тиск на нього та свідків у кримінальному провадженні під час судового розгляду, оскільки факти вчинення неправомірних дій на нього та його родини невідомими особами, якими можуть бути і обвинувачені або інші особи за їх вказівкою, є очевидними. За таких обставин суд приходить до висновку, що цей ризик також може справдитися із великим ступенем вірогідності.
Однак, суд відкидає доводи потерпілого про те, що 19.03.2020 року невідомі особи вчинили щодо нього новий злочин та до його вчинення можуть бути причетні ОСОБА_11 або ОСОБА_9 , оскільки такі дані у матералах справи відсутні та не надані потерпілим, а зводяться лише до його припущень.
В той же час до суду не надходило від правоохоронних органів, які контролюють поведінку обвинувачених, жодної інформації про порушення обвинуваченими обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або вчинення саме ними нових злочинів. Навпаки, обвинувачені не допускали порушень покладених на них судом обов"язків, своєчасно з"являлись у всі судові засідання, тому ніяких об"єктивних даних про необхідність посилення запобіжного заходу на сьогодні немає.
За таких обставин суд приходить до висновку, що на теперішній час встановлені судом ризики не змінилися, інших обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики відпали або з"явилися нові, в матеріалах справи немає, тому суд доходить висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_11 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ще на два місяці.
При цьому суд відкидає доводи сторін щодо допущених процесуальних порушень під час звернення до суду із відповідними клопотаннями, оскільки під час розгляду справи у суді обов"язок вирішення питання щодо продовження обраного раніше запобіжного заходу покладається на суд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК,-
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 задовольнити частково.
Продовжити у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 26 травня 2020 року включно із встановленими раніше обмеженнями.
Продовжити у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 26 травня 2020 року включно із встановленими раніше обмеженнями.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинувачених.
У задоволенні клопотання потерпілого та його представника про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1