Справа № 206/7037/19
Провадження № 1-кп/206/452/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001231 від 11.12.2019 та угоду про визнання винуватості від 28.12.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, без офіційного місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 21.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України, до 3 років по позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування порання звільнений з випробувальним строком 1 рік;
- 19.09.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин;
- 15.05.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту. На підставі ст.71,72 КК України частково приєднано 10 днів відбутого покарання згідно вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 та визначено покарання у вигляді 3 місяців 10 днів арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи раніше засудженим вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2018 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин. 10.12.2019, близько о 17:55 годині, ОСОБА_3 прибув

до торгівельного залу магазину «Варус-40», який належить ТОВ «ОМЕГА», розташованому за адресою: вул. 20-річчя Перемоги, 43-Д, в м. Дніпро, де побачив, що в магазині знаходиться невелика кількість покупців. Зайшовши у відділ побутових товарів, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке належить ТОВ «ОМЕГА», магазину «Варус-40», розташованого за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. 20-річчя Перемоги, 43-Д. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в той же самий день, тобто 10.12.2019, приблизно о 17.59 годині продовжуючи знаходитися у торгівельному залі магазину «Варус-40», розташованому за вказаною адресою, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, діючи умисно, таємно, вчинене повторно, з метою власного збагачення, підійшов до торгової полиці

з побутовими товарами, звідки таємно, із корисливих мотивів, взяв сковорідку

з антипригарним покриттям «Оптіма», вартістю 441 грн. 60 коп. без ПДВ, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4161/19 від 18.12.2019, після чого сховав вищевказаний товар під куртку чорного кольору, яка була на ньому одягнута. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 намагався винести викрадене майно за межі магазину, але за межами касового контролю біля виходу з магазину був затриманий співробітниками охорони магазину, які запобігли злочинним діям останнього. Таким чином ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними, однак не зміг довести злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався спричинити

ТОВ «ОМЕГА» магазину «Варус-40» матеріальний збиток на загальну суму

441 грн. 60 коп. без ПДВ, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4161/19 від 18.12.2019. 28.12.2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0001231 від 11.12.2019 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі або потерпілий, яким надано свою письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода представника потерпілого, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та вивчивши письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості надану представником потерпілого ОСОБА_6 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди. За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під № 0001231 не обирався. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,342,350,373,374,474-475, 124, КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.12.2019 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0001231.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.12.2019 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4161/19 від 18.12.2019 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок (т.1 а.п. 29).
Речові докази:
- CD-R диск на якому міститься відео-файл з записом з камер відеоспостереження з приміщення продуктового супер маркету «Варус-40», який визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 18.12.2019 (т.1 а.п. 33-34) залишити збергати при матеріалах кримінального провадження під № 0001231.
- сковорідка «Оптіма» вартістю 545 гривень у кількості 1 шт, яка визнана речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 18.12.2019 (т.1 а.п. 33-34), передана на зберігання відповідно до зберігальної розписки ОСОБА_6 (т.1 а.п. 35) повернути власнику ТОВ «ОМЕГА» магазину «Варус-40» за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1