УХВАЛА
(про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою)
Справа № 348/2319/19
Провадження № 1-кп/348/185/20

27 січня 2020 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 за обвинувальним актом від 11.11.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні від прокурора поступило клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Прокурор клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, який належить до категорії злочинів середньої тяжкості. Крім того він послався на продовження існування ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів суду, усвідомлюючи можливість призначення відносно нього покарання у виді позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не додано належних доказів до клопотання. Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжних захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні у вирішенні клопотання прокурора поклались на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 03.12.2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31.01.2020 року.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приймаючи рішення про можливість продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд приймає до уваги, що на даний час ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали і не зменшились.

Зокрема стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжують існувати ризик переховування, ризик впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так ризик переховуванням обвинуваченого від суду підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з урахуванням характеру інкримінованого обвинуваченому злочину.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що обвинуваченому відомі їх особи.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця праці та джерела прибутку, що може спонукати його вчиняти інші корисливі злочини.

За таких обставин суд вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Посилання захисника на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки прокурором наведено достатні та переконливі докази, з яких вбачається, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду чи впливати на потерпілого та свідків.

Суд приходить до висновку що суспільний інтерес у триманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд зазначає, що досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду і руху кримінального провадження.

Крім того суд не вбачає обґрунтованим клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту, враховуючи відсутність жодного обґрунтування з цього приводу.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).

Ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду від 15.08.2019 р. ОСОБА_5 визначено розмір застави в межах 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В подальшому ухвалами суду розмір застави залишено без змін.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, обставини кримінального провадження а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне зменшити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави та визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до суду за викликом;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177-178, 331, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 задовільнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17 год. 30 хв. 26 березня 2020 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Розмір застави визначити в межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 21020 (двадцять одну тисячу двадцять) гривень 00 коп., яка може бути внесена обвинуваченим чи іншою особою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за викликом;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Порушення вище викладених умов запобіжного заходу у вигляді застави має наслідком звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішуватиме питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Якщо обвинувачений виконає всі покладені на нього цією ухвалою зобов`язання, застава повертається обвинуваченому/заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави..

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1