ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/58/20 Справа № 185/8189/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 рокуу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001321, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Русь, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у м.Павлограді порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.
ОСОБА_7 10 червня 2018 року приблизно о 16.30 годин (у світлу пору доби), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно-справним автомобілем марки "ВАЗ 21061", номерний знак НОМЕР_1 , який на законних підставах експлуатує ОСОБА_8 , рухався по вул. Заводській м. Павлограда зі сторони пров. Лікарняного у напрямку пров. Пожежників. Під час руху в районі будинку № 29 по вул. Заводській ОСОБА_7 зупинив вказаний автомобіль за посадковим майданчиком автобусної зупинки за межами проїжджої частини праворуч відносно свого напрямку руху та через 10 секунд після зупинки ОСОБА_7 , керуючи вказаним автомобілем, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного чи фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайньому неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись у безпеці виконуваних дій, не надав перевагу у русі мотоциклу марки "ММВЗ 3114", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по вул. Заводській зі сторони пров. Лікарняного у напрямку пров. Пожежників м. Павлограда позаду вказаного автомобіля, та розпочав рух вказаного автомобіля вперед, виконуючи маневр повороту ліворуч, пересікаючи проїжджу частину вул. Заводської справа наліво відносно руху мотоциклу, і допустив перехресне бокове зіткнення лівою частиною вказаного автомобіля (задньої лівої дверцяти) з передньою частиною мотоциклу. В результаті зіткнення пасажиру мотоциклу - ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки "ВАЗ 21061", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України та дії вказаного водія не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання через неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді арешту на строк 6 місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами. В решті вирок суду просить залишити без зміни.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не в достатній мірі враховано характер скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та те, що з дня вчинення злочину, а саме до 10 червня 2018 року, до теперішнього часу останнім матеріальну та моральну шкоду потерпілим жодним чином не було відшкодовано, а також те, що під час вчинення злочину обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, та не маючи посвідчення водія здійснював керування транспортним засобом.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду залишити без зміни.
Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.
Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілою ОСОБА_10 у кримінальному провадженні заявлявся цивільний позов про відшкодування з ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта на її користь матеріальної шкоди на суму 6636,76 грн та моральної шкоди у розмірі 331,84 грн, а також про відшкодування з ОСОБА_7 на її користь моральної шкоди у розмірі 49668,16 грн.
В судовому засіданні 29 березня 2019 року представником потерпілої було заявлено усне клопотання про залишення цивільного позову без розгляду, при цьому суд, не з`ясовавши думку потерпілої ОСОБА_10 , яка була присутня у судовому засіданні, щодо заявленого представником клопотання та вирішення цивільного позову, думка якої мала істотне значення для прийняття законного і обгрунтованого рішення у відповідній частині, діючи виключно на власний розсуд, залишив цивільний позов без розгляду та не навів у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення.
Крім того, в судовому засіданні під час апеляційного перегляду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що шкоду потерпілій ОСОБА_10 не відшкодував та причини звернення представника потерпілого з клопотанням про залишення цивільного позову без розгляду йому невідомі.
Зазначені порушення кримінального процесуального закону призвели до істотного обмеження процесуальних прав потерпілої.
За змістом ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону тягне за собою скасування судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог пунктів 2, 13 ст. 7, ст. 20 та ст. 26 КПК України оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає частковому задоволенню.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Якщо при новому судовому розгляді провадження суд дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і не буде встановлено інших обставин, які впливають на призначення покарання та свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, то застосування положень ст. 75 КК України слід вважати явно несправедливим внаслідок м`якості.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити частково.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4