Справа № 336/2098/20
Провадження № 1-кп/336/569/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надим Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, росіянина, з середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування на СТО, не одруженого, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 28.03.2020 року приблизно об 11 годині 00 хвилин знаходячись біля кафе «Армянський хуторок», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ф. Мовчановського, буд. 49, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяв вказаний мобільний телефон у свого знайомого ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Huawei» моделі Y6S JAT-L41в корпусі чорного кольору, ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1052 виконаного судовим експертом ОСОБА_6 , який діє на підставі свідоцтва № 1847 виданого 25.11.2016 рішенням ЦЕКК при Міністерстві юстиції України від 07.04.2020 складає 3145 грн. 58 коп.

В подальшому 29.03.2020 року з метою доведення свого злочину до кінця, а саме отримання грошових коштів за використане майно передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу не був повідомлений про місце походження вказаного мобільного телефону та на прохання ОСОБА_4 використав вказане майно в якості застави при отриманні грошових коштів в ломбарді ПТ «Євроломбард» ОСОБА_8 і компанія», договір № 20463 від 29.03.2020 року який розташований за адресою: м. Запоріжжя по пр. Соборному, буд. 87-В в сумі 1 200, 00 грн. Згодом отриманими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3145 грн. 58 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся у вчиненому та повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява останнього за змістом якої він просить розглядати справу без його участі, цивільний позов не заявляв, покарання просить призначити на розсуд суду.

Відповідно до частин 3, 4 статті 349, статті 351 Кримінального процесуального кодексу України суд, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

При призначенні обвинуваченому покарання суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що віднесений до злочинів невеликої тяжкості, та враховує відомості про особу обвинуваченого - раніше не судимого, не працевлаштованого, на обліку у психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд відносить щире каяття, повне визнання провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, суд не встановив.

Суд, приймаючи до уваги вищенаведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, є призначення покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини 1 статті 190 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.
Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись частиною 3 статті 349, статтями 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1