Справа № 675/1/20
Провадження № 1-кс/675/21/2020
У Х В А Л А
"03" січня 2020 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області заяву слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В :
На розгляд передано заяву слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування.

Заява про самовідвід мотивується тим, що справа не може бути розглянута суддею ОСОБА_4 , оскільки останній перебуваючи на адміністративній посаді голови суду в силу посадових обов`язків періодично спілкується з іншими керівниками державних органів, державних підприємств, установ та організацій, в тому числі з директором ДП «Ізяславське лісове господарство» ОСОБА_6 , відносно дій якого скаржником подано заяву про вчинення злочину, і відповідно скаргу про невнесення відомостей до ЄРДР.

На думку слідчого судді ОСОБА_4 , з огляду на вказані вище обставини, розгляд поданої скарги може унеможливить ухвалення цим суддею законного судового рішення, оскільки дані обставини можуть викликати в учасників кримінального провадження сумніви в об`єктивності та неупередженості будь-якого рішення прийнятого цим суддею. З метою уникнення сумнівів у неупередженості судді вказує на наявність підстав для самовідводу, що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Скаржник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому порядку, що не є перешкодою у вирішенні питання про самовідвід слідчого судді.
Прокурор не заперечував щодо задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_4 про його самовідвід.

Заслухавши думку осіб, які прибули в судове засідання та дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Слід констатувати, що об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.
Тобто, розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.
Правилами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З огляду на викладене, для уникнення сумнівів щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур), слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити заявлений самовідвід у зазначеній справі, що відповідатиме завданням кримінального провадження та в жодному разі не порушить законних прав та інтересів його учасників.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Заявлений слідчим суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування,- задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 від розгляду справи № 675/2818/19 за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1