Справа № 635/1062/20
Провадження № 1-кс/635/280/2020
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

представника володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 09.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про арешт майна, -

встановив:

14 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 09.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про арешт майна, в якому слідчий просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження, користування, наступним майном: автомобіль ГАЗ-66, державний номер НОМЕР_1 та ключі від автомобілю, який належить ТОВ «Сервіс ОЙЛ» в особі ОСОБА_7 . Місце зберігання автомобіля визначити за адресою: Харківська область, Ново Водолазький район, смт Нова Водолага, вул. Дмитро Боголія, 15.

Як зазначено в клопотанні слідчого, у провадженні слідчого відділу Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 09.02.2020 за ознаками ст. 356 КК України. 08 лютого 2020 року до ЧЧ Харківського ВП ГУНП в Харківській області, надійшла заява від гр. ОСОБА_8 про те, що працівники "Белорусь Нафт" 08.02.2020 в с. Н.Озеряна Харківського району Харківської області незаконно проводять роботи. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 09.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно рішення Мереф`янськаї міської ради ХХХIII сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 26.08.2019 «Про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської ради (Мереф`янської міської об`єднаної територіальної громади)». 14 січня 2020 року Полтавським окружним адміністративним судом винесено рішення про скасування рішення Мереф`янськаї міської ради та наданий час не набирав законної сили. Тому проводити будь-які роботи на території Мереф`янської міської ради заборонено, але працівники Сисморозвідуюсого УПСР РУП ПО «Білорусь нефть» продовжують проводити геодезичні роботи. Слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській 13.02.2020 в період часу з 15.40 до 16.04 год. за адресою Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Озерянська, 20 було оглянуто та вилучено транспортний засіб марки ГАЗ -66, державний номер НОМЕР_1 та ключі до автомобілю, який належить ТОВ «Сервіс ОЙЛ» в особі ОСОБА_7 . Вилучений автомобіль марки ГАЗ -66, державний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобілю було залишено на зберігання через його габарити ОСОБА_9 , який являється водієм даного автомобілю, місце знаходження автомобілю за адресою: Харківська область, Ново Водолазький район, смт Нова Водолага, вул. Дмитро Боголія, 15. Слідчим, з посиланням на положення статей 98, 167 та 170 КПК України, вказано, що наявні достатньої підстави вважати, що існує певна можливість вчинення незаконний дій щодо вилученого, а саме, ГАЗ-66, державний номер НОМЕР_1 та ключі від автомобілю.

Слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, проте підстави звернення із відповідним клопотанням не обґрунтував, додаткові доводи не привів.

Представник володільця майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання вказавши на те, що у даному кримінальному провадженні не вбачається підстав для накладення арешту на автомобіль ГАЗ-66, державний номер НОМЕР_1 , оскільки слідчим не доведено підстав для застосування такого арешту передбачених, положеннями пункту 1 частини другої статті 170 КПК України.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників кримінального провадження та вивчивши надані документи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

За пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з вимогами частини першої статті 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до пункту 1 частини першої статі 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статі 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до частини другої 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що існує можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.356 КК України, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника (самоправство).

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 09.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про арешт майна.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 09.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про арешт майна відмовити.

Копію ухвали негайно видати слідчому СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 та представнику володільця майна ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2020 року

Слідчий суддя - ОСОБА_1