Справа №485/354/20
Провадження № 1-в/485/34/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 ,
представника медичної комісії ОСОБА_5 ,
засудженого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Снігурівка у режимі відеоконференції подання в.о.начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_7 про звільнення від покарання у зв"язку з тяжкою хворобою засудженого ОСОБА_6 ,
встановив:
18 березня 2020 року в.о. начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_8 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд, хвороба засудженого підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.
У судовому засіданні представник Снігурівської виправної колонії №5 характеризував засудженого таким, що не став на шлях виправлення, у вирішенні подання поклався на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_6 подання підтримав.
Представник медичної комісії пояснив, що лікування засудженому з часу прибуття до колонії надається в умовах стаціонару у обсязі адекватної терапії. Однак, стан його здоров"я погіршується, проноз хвороби несприятливий.
Прокурор у задоволенні подання просив відмовити.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
В силу ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 04 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 289 КК України; строк рахувати з 04 жовтня 2017 року; зарахувати у строк відбування покарання термін його перебування від вартою з 05 липня 2017 року. До державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" засуджений прибув 14 листопада 2017 року за виявлення туберкульозу легень для подальшого обстеження та лікування.
Станом на 19 березня 2020 року відбутий срок покарання складає 2 роки 8 місяців 15 днів, не відбутий строк - 2 роки 3 місяці 16 днів.
Як слідує з з висновку лікарсько-консультативної комісії від 06 березня 2020 року у ОСОБА_6 діагностовано: прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду і обсіменіння. МБІ+. Розширена резистентність туберкульозу (21.01.2020) Мультирезистентний туберкульоз (22.05.19) легень (інфільтративний) Деструкція + МБТ + МГ + Риф + Культура+ Резистентність І+ (HRSE) II+ (AmOfxMfxPtEt) Гістологія 0 Категорія 4 Паліативне лікування з 21.01.20 (НЛ МРТБ (17.11.17)) Когорта 2 (2019). Кровохаркання. Вторинна анемія. Тубінтоксикація. Легенево-серцева недостатність ІІІ ступеню. Втрата ваги тіла >15%. Хронічний вірусний гепатит С, стадія мінімальної активності.
Згідно п.1 р.VІ "Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 року №1348/5/572, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.
За п.1.2 Додатку 12 до вказаного Порядку, хвороба, на яку страждає засуджений, а саме прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень з проявами легенево-серцевої недостатності III ступеня, є підставою представлення в суд матеріалів про звільнення від подальшого відбуття покарання.
Під час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується негативно. За порушення режиму відбування покарання чотири рази разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів, два з яких непогашені та незняті. Заохочень не має. За станом здоров`я на виробництві непрацевлаштований та до виконання робіт із благоустрою не залучався. До виконання передбачених вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. 16 січня 2020 року йому відмовлено у заміні покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України, як такому, що не пройшов повного курсу лікування від туберкульозу легенів.
Як вбачається з матеріалів подання та особової справи, вперше туберкульоз легенів у засудженого було виявлено у 2004 році в місцях позбавлення волі; лікувався у ВК№ 7 Херсонської області - 1 рік, де був вилікуваний. Рецидив захворювання мав місце у 2009 році, лікувався у ВК № 7 Херсонської області - 1,5 року, вилікуваний. До ВК № 5 прибув на лікування у зв`язку з туберкульозом легень у задовільному стані. Погіршення стану здоров`я відмічається з 05 березня 2020 року, на даний час отримує курс лікування в інтенсивній фазі.
ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, його поведінка за час відбування покарання свідчить про те, що на шлях виправлення він не став, тобто незважаючи на хворобу, залишається небезпечним для суспільства. Крім того, проведеним лікуванням, в тому числі й в умовах стаціонару спеціалізованої лікарні, попередньо вдавалося зупинити важкі форми перебігу хвороби та стабілізувати стан хворого, який й на даний час залишається важким, однак стабільним. Курс лікування не пройшов. Крім того, засуджений в умовах несвободи отримує необхідне лікування у спеціалізованій лікувальній установі згідно затверджених МОЗ протоколів.
Сам факт захворювання на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Суд вважає, що хвороба, на яку страждає засуджений на теперішній час не загрожує його життю і не перешкоджає відбуванню покарання, а тому відмовляє у його звільненні від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.537, 539, 376 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні подання в.о. начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_9 про звільнення від покарання у зв"язку з тяжкою хворобою засудженого ОСОБА_6 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя