справа № 699/771/19
провадження № 1-кп/691/190/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньотехнічною освітою, не одруженої, не працюючої, маючої на утримання трьох неповнолітніх дітей, раніше судимої, а саме: 24.09.2010 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром 2 роки, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 19.05.2014 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром 1 рік, від відбування покарання звільненої на підставі амністії; 22.09.2014 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром 2 роки, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 07.10.2015 року звільненої від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сотники, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 21.03.2011 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром 3 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 20.05.2015 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі стром 1 рік, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 03.03.2017 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі стром 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання 1 місяць позбавлення волі, згідно вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.05.2015 року; 27.03.2019 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.03.2019 року, з не відбутим строком 11 місяців 6 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2019 року, близько 20.00 години, ОСОБА_4 , разом та за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, шляхом зламу шибки віконного отвору, проникла у домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де здійснила відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_6 , а саме: грошових коштів в сумі 850 доларів США, в цей час ОСОБА_5 , шляхом відчинення дверей, проник у дане домоволодіння, де одразу прикрив обличчя ОСОБА_6 ганчіркою та тримав останню. Після чого, місце вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 850 доларів США.

Тобто, обвинувачена ОСОБА_4 , скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.

Допитані судом обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому їм було повідомлено про підозру, визнали повністю, в скоєному розкаялися, та дали детальні пояснення щодо їх обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння злочину, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, їхні свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мало місце.

Тобто, ОСОБА_4 , скоїла відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло, тому суд кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 186 КК України.

Тобто, ОСОБА_5 , скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло, тому суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Керуючись вище наведеним, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у межах установлених у санкції ч. 3 ст. 186 КК України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем, згідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає її щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_4 раніше судима, вину у скоєному визнала, щиро кається, сприяла розкриттю злочину, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, її характеристику, беручи до уваги висновок Корсунь-Шевченківського РС з питань пробації, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись вище наведеним, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у межах установлених у санкції ч. 3 ст. 186 КК України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (злочину), який законодавцем, згідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_5 є неодноразово судимим, вину у скоєному визнав, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, його характеристику, те, що він, будучи засудженим вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03.03.2017 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, будучи 27.03.2019 року умовно-достроково звільненим від відбування покарання, згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.03.2019 року, з не відбутим строком 11 місяців 6 днів, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі, визначивши остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 942 гривні 06 копійок, в рівних частинах, за проведення експертизи.

Речовий доказ по справі, а саме: 5 слідів папілярних узорів, поміщених до сейф-пакету № 2675415, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, суд вважає за необхідне знищити.

Цивільний позов не заявлявся.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обирати.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу, заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за даним вироком у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, не відбуту частину покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03.03.2017 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, і остаточну міру покарання ОСОБА_5 призначити у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 18.06.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок, в рівних частинах, а саме: по 471 (чотириста сімдесят одній) гривні 03 копійки з кожного, за проведення експертизи.

Речовий доказ по справі, а саме: 5 слідів папілярних узорів, поміщених до сейф-пакету № 2675415, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1