Справа № 367/1988/20
Провадження №1-кс/367/398/2020
УХВАЛА
Іменем України

20 березня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619 від 13.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 290 КК України, -

в с т а н о в и в:

До суду звернулася слідчий слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно вилучене в ході огляд місця події на вільнодоступній ділянці місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 12.03.2020 в період часу з 13 год. 38 хв. по 13 год. 57 хв., а саме: транспортний засіб АUDI А6, червоного колоьору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_4 та який поміщено до спец. пакету №2535993 шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження майном.

В судове засідання слідчий не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від слідчого надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000619 від 13.03.2020, вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000619 від 13.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 290 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР № 0000619 від 13.03.2020 встановлено, що 12.03.2020 до ЧЧ Ірпінського ВП зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 12.03.2020 за адресою: м. Буча, вул. Депутатська, 1-г (сервісний центр МВС) під час перевірки транспортного засобу АУДІ А 6 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , експерт виявив пошкодження номера двигуна (ЖЄО № 6074).
З поданого клопотання вбачається, що 12.03.2020 в період часу з 13 год. 38 хв. по 13 год. 57 хв було проведено огляд місця події на вільнодоступній ділянці місцевості, яка розташована за адресою: м. Буча, вул. Депутатська, буд. 1-г, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб АUDI А6, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки АUDI А6, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 на праві приватної власності належить

ОСОБА_4 .

В подальшому вищевказаний транспортний засіб було поміщено на майданчик тимчасового тримання за адресою: смт. Гостомель, вул. Садова, буд.20, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 поміщено до спец.пакету №2535993.

Слідчим СВ Ірпінського ВП ЕУ НП в Київській області, постановою від 13.03.2020 вказане вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином в органу досудового розслідування постала необхідність у арешті вилученого транспортного засобу.

Підставою для арешту майна є те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.. 98 КПК України.

Метою арешту майна відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Вищезазначене майно має значення для кримінального провадження, так як може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а тому слід надати згоду на арешт майна. Крім того, оскільки в судовому засіданні органом досудового розслідування доведено наявність обставин, передбачених ч.4 ст. 170 КПК України, то суд вважає за можливо накласти заборону на відчуження, користування та розпорядження арештованим майном.

На підставі вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення у повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 26, 98, 131, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
В межах кримінального провадження № 0000619 від 13.03.2020, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, накласти арешт на майно вилучене в ході огляд місця події на вільнодоступній ділянці місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 12.03.2020 в період часу з 13 год. 38 хв. по 13 год. 57 хв., а саме:

1) транспортний засіб АUDI А6, червоного колоьору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ;

2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 та яке поміщено до спец. пакету №2535993

шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження майном.

Копію ухвали про арешт майна направити для виконання слідчому.

Копію ухвали про арешт майна направити для відому прокурору та фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1