справа № 208/1959/18
№ провадження 1-кп/208/122/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13

ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044 від 05 січня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлєбєй Башкортостана, громадянина України, маючому середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.07.1990 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.142 ч.1 (ред. 1960р.) КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 09.12.1994 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.222 КК України (ред. 1960р.) до 1 року позбавлення волі;

- 21.04.1997 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч за ч.2 ст.106 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 %;

- 26.03.1999 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.142, ч.1 ст.145, ст.42 КК України (ред. 1960р.) до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.03.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.03.1999, до відбуття 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, вирок переглянуто 15.02.2016, зараховано в рахунок відбування покарання час перебування під вартою з 14.05.2010 до 11.07.2011, звільненому 23.02.2016 по відбуттю строку покарання;

- 10.02.2017 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у сумі 1275 грн.;

- 06.04.2017 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у сумі 850 грн., на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком від 10.02.2017 визнано остаточне покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн., вирок не виконано,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська. Дніпропетровської області, громадянки Російської Федерації, маючої загальну середню освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої АДРЕСА_2 , має доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючій за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимій:

- 22.12.2017 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробувальним строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 16.11.2017 приблизно о 04.00 год. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із раніше знайомою йому ОСОБА_14 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на зупинці громадського транспорту поблизу буд. №17 по пр. В.Стуса в м. Кам`янському, де побачили раніше знайому їм ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей момент у них раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , яке могло бути при ній та мати майнову цінність. З метою реалізації зазначеного умислу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вступили у попередню змову.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, діючи умисно, спираючись на підтримку одне одного, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння. 16.11.2017 приблизно о 04.00 год. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підійшли спереду до ОСОБА_6 , яка знаходилась на зупинці громадського транспорту поблизу буд. №17 по пр. В.Стуса в м. Кам`янському.

Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, спираючись на підтримку ОСОБА_14 , ОСОБА_13 схопив, застосовуючи насильство, ОСОБА_6 руками за куртку та почав утримувати, не даючи можливості чинити опір його протиправним діям.

ОСОБА_6 , злякавшись того, що її життю та здоров`ю загрожує небезпека, різким ривком вирвалась з рук ОСОБА_13 та побігла у напрямку вул. Глаголєва, однак ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, через кілька метрів наздогнали ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_13 , застосовуючи насильство, лівою рукою схопив останню за куртку, змусивши її зупинитись, після чого наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, від чого ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на коліна. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, з метою придушення волі ОСОБА_6 до супротиву його протиправним діям, ОСОБА_13 , лівою рукою схопив її за волосся, та стоячи обличчям до ОСОБА_6 , носком правої ноги наніс один удар ОСОБА_6 в область лівої брови. В цей же час ОСОБА_14 , продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу, спираючись на підтримку ОСОБА_13 , нанесла кілька ударів ногами по спині та ногам ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 застосували до ОСОБА_6 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, чим придушили її волю до супротиву їх протиправним діям.

Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, скориставшись тим, що внаслідок застосування насильства ОСОБА_6 не могла чинити опір протиправним діям, ОСОБА_14 зняла з вух ОСОБА_6 пару сережок срібних 925 проби вагою 2.5 грама, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №93-18 від 15.01.2018, - 261, 25 грн. А в цей же час ОСОБА_13 витяг з правої кишені куртки ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung С140» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №93-18 від 15.01.2018, складає 142,50 грн.

Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 втекли у невідомому напрямку та залишили місце вчинення кримінального правопорушення, після чого отримали реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Вищезазначеними протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 403,75 грн.

Обвинувачений ОСОБА_13 , винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, суду вказав, що в указаний день він вранці разом з Оголь Оксаною підійшли на зупинку громадського транспорту «Комсомолець» там побачили ОСОБА_16 з якою у них виник конфлікт, в обвинувальному акті все вірно зазначено як і що вони з ОСОБА_17 робили, під час конфлікту він забрав у ОСОБА_16 мобільний телефон, ОСОБА_17 зняла срібні сережки. Щиро розкаюється, не оспорює правову кваліфікацію його дій. Цивільний позов визнає повністю.

Обвинувачена ОСОБА_14 , винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнала повністю, суду вказала, що точну дату вже не пам`ятає. Рано вранці перебувала разом з ОСОБА_18 на зупинці громадського транспорту біля Комсомольця. Туди підійшла і ОСОБА_16 , вона посварилася з нею, почався конфлікт, бійка, їх дії з ОСОБА_18 вірно написані в обвинувальному акті. Вона забрала у ОСОБА_16 срібні сережки, а ОСОБА_18 мобільний телефон. Щиро розкаюється, просить не карати її суворо, проживає з матір`ю та маленькою дочкою. Цивільний позов визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 будучі допитаною в судовому засіданні 26.06.2018 року вказала що раніше вона проживала разом з ОСОБА_18 , важко розійшлися. 16.11.2017 року вона зустріла ОСОБА_18 разом з Оголь на зупинці біля кіоску, купували цигарки, слово за слово вона посварилася з ОСОБА_19 за ОСОБА_18 . Вона почала ображати ОСОБА_18 на що він її стукнув один раз по обличчю, вона кинула в нього своїм мобільним телефоном і вони розійшлися в різні сторони. Через образу на ОСОБА_18 вона написала на нього заяву в поліцію, що він забрав її мобільний телефон. Сережки у неї були, можливо вона їх загубила на тому місці. Оголь їй удари не наносила, сережки не забирала.

В судовому засіданні 04.07.2018 року потерпіла ОСОБА_6 суду вказала, що в судовому засіданні 26.06.2018 року вона надавала неправдиві пояснення через погрози на її адресу. Щодо події, зазначила, що 15.11.2017 року о 4 ранку вона купували цигарки в кіоску по пр. Комсомольському та побачила там ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які побачивши її почали її ображати, слово за слово почалася бійка. ОСОБА_18 вдарив ногою в область скроні, Оголь ззаду знімала з неї куртку. Вона кричала, виривалася, кликала на допомогу. Оголь кричала що вона винна гроші. Оголь зняла з її вух срібні сережки, ОСОБА_18 забрав мобільний телефон Самсунг з кишені куртки. Телефон не падав. Від удару ОСОБА_18 вона падала, у неї був вирваний клок волосся. Вона одразу звернулася до поліції. До конфлікту вона не була співмешканкою ОСОБА_18 , це її знайомий, вона їм нічого не була винна.

Свідок ОСОБА_20 суду вказав, що в середині листопада 2017 року проходив разом з ОСОБА_21 біля зупинки біля кіоску побачив чоловіка та дівчину, та присіла навколішки. Був конфлікт, була штовханина, біля них була ще одна дівчина, потерпіла кричала, чинила їм опір, випав мобільний телефон, бачив як той світився. Чоловік та дівчина кричали потерпілій що та винна їм гроші. Потерпіла не кидала мобільним телефоном у чоловіка.

Свідок ОСОБА_22 суду вказав, що бачив біля кіоску дівчину, яка стояла навколішки, а біля неї чоловіка та жінку, які смикали її за волосся, куртку, за волосся потерпілу тягала дівчина, були крики, бачив мобільний телефон засвітився, він випав та впав біля потерпілої. Вже пройшов час, можливо він щось забув, підтверджує свої покази на досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_23 суду вказав, що прийшов до ломбарду на лівому березі біля лікарні у зимку 2017 року та придбав дитині мобільний телефон, а через місяць приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_24 суду вказав, що ОСОБА_18 бачив як одного з чоловіків біля кіоску, який сварився з іншими, він не бачив що хтось комусь спричиняв тілесні пошкодження. Сварившихся було троє чи четверо людей. Він не пам`ятає подробиць, у нього був день народження, він був випивший.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що 16.11.2017 року десь з ранку по пр. Комсомольському біля магазину «ЦК» він був один і ОСОБА_18 попросив його закласти мобільний телефон чорного кольору марки «Самсунг», телефон старий кнопочний, документів на цей телефон у нього не було, він погодився і на свій паспорт заклав телефон в ломбарді «Імперіал», отримав п`ятдесят гривень, відав їх ОСОБА_18 . Той казав, що зустрів знайому і забрав у неї за борги мобільний телефон. В подальшому на слідстві він впізнав цей телефон.

Свідок ОСОБА_26 сулу вказав, що в листопаді 2017 року десь о 4 чи 5 ранку він з ОСОБА_16 гуляли, підійшли до кіоску. Зустріли ОСОБА_18 і Оголь, між ними виник конфлікт. Не знає причину конфлікту, але ОСОБА_18 казав ОСОБА_16 що та йому щось винна, коли почалася сварки він відійшов за кіоск розмовляти по мобільному телефону. Почув як кричить ОСОБА_16 , підійшов і побачив що вона сиділа під кіоском з розбитим обличчям. Адильметова та ОСОБА_19 вже не було. ОСОБА_16 сказала йому що вони відлупцювали її та забрали мобільний телефон кнопочний Самсунг. В той час біля них сторонніх нікого не було. Він викликав таксі і ОСОБА_16 поїхала.

Свідок ОСОБА_27 суду вказав, що проходив повз кіоску по Комсомольському, почув що хтось розмовляє, побачив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , оскільки це його знайомі, він підійшов з ними привітався, з ними була дівчина. Потім дівчина почала на них пригати, кинула в когось мобільним телефоном. Розмовляли на повишених тонах. На разі він перебуває під вартою, етапувався до суду в одному автомобілі з ОСОБА_18 .

Окрім повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_28 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, їх вина у повному обсязі підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження за № 0000044 від 05 січня 2018 року , а саме:

- витягом з ЄРДР від 05.01.2018 р. за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України та фабулою 05.01.2018 року до Кам`янського ВП з заявою звернулась ОСОБА_6 про те, що 16.11.2017 о 04.30 год. невстановлена особа знаходячись на зупинці маршрутного таксі № 25 біля будинку 17 по пр. В.Стуса в м. Кам`янському із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я відкрито викрала мобільний телефон та серги, чим завдала матеріальної шкоди (а.с.1);

- протоколом огляду від 08.01.2018 року, яким зафіксовано огляд договору про надання фінансового кредиту під заставу № 3.41839/0 від 16 листопада 2017 року ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», відповідно до якого позичальник ОСОБА_25 заставив мобільний телефон «Samsung C 140» батарея з дефектом за 50 грн. (а.с.20-21);

- протоколом огляду місця події від 08.01.2018 року, яким зафіксовано огляд ділянки місцевості розташованої біля буд. № 17 по пр. В.Стуса в м. Кам`янське, нічого не вилучалося (а.с.24-27);

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 15.01.2018 р. за № 93-18, відповідно до висновку якої вартість мобільного телефону «Samsung C 140» 142,50 грн., сережки срібні 925 проби, вагою 2.5 грами 261,25 грн., всього 403,75 грн. (а.с.31-35);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2018 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_26 . ОСОБА_28 , якого він бачив 16.11.2017 року, біля торговельного кіоску по пр. В.Стуса, на зупинці маршрутного таксі, 25 та який, як пояснила йому знайома ОСОБА_6 разом з своєю знайомою ОСОБА_17 , заподіяли їй фізичного болю та заволоділи її майном мобільним телефоном та сережками (а.с.50-54);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 впізнав ОСОБА_14 та пояснив, що 16.11.2017 року в нічний час, він бачив саме цю особу, разом з ОСОБА_29 біля торгівельного кіоску по пр. В.Стуса на зупинці маршрутного таксі № 25 та як йому пояснила його знайома ОСОБА_6 , що ОСОБА_30 та ОСОБА_31 побили її та викрали належне їй майно, а саме мобільний телефон Самсунг та срібні сережки (а.с.55-58);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2018 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_14 , яка 16.11.2017 року, разом зі своїм знайомим ОСОБА_32 , заподіяла ОСОБА_6 фізичного болю та заволоділи її майном мобільним телефоном марки «Самсунг С140» та срібними сережками, які з вух у неї знімала саме ОСОБА_17 . (а.с.59-62);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.01.2018 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_13 , який 16.11.2017 року заподіяв їй фізичного болю, разом зі своєю знайомою ОСОБА_33 та заволоділи її майном, а саме мобільним телефоном марки Самсунг С140 та срібними сережками (а.с.63-67);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_13 який 16.11.2017 року попросив закласти в ломбард на свій паспорт мобільний телефон марки ОСОБА_34 НОМЕР_2 (а.с.74-78);

- протоколом огляду предмету від 06.02.2018 року яким зафіксовано огляд мобільного телефону Самсунг С-140 імеі НОМЕР_3 сірого кольору (а.с.82);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.02.2018 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй для впізнання речей впізнала належний їй мобільний телефон Самсунг С140, яким заволоділи особи 16.11.2018 року приблизно о 4-00 поблизу буд. 17 по пр. В.Стуса на зупинці громадського транспорту шляхом застосування насильства що не є небезпечним для життя і здоров`я (а.с.85-87);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка на місці події показувала та розповідала, що вона 16.11.2017 року приблизно о 4-00 разом зі своїм знайомим проходила неподалік будинку № 17 по пр. В.Стуса, біля кіоску стояли раніше знайомі їй ОСОБА_35 та ОСОБА_17 , які почали з нею конфліктувати та ображати її. ОСОБА_35 тримав руками за куртку, ОСОБА_17 за рукав лівої руки. Вона почала тікати, її наздогнали. Знайомому зателефонували і той відійшов, нічого не бачив. ОСОБА_35 схопив її за куртку, правою рукою наніс удар кулаком в область носу. Оксана позаду тримала на шиї куртку. Від удару вона впала на коліна. ОСОБА_35 вдарив ногою в ліву частину лоба. ОСОБА_17 наносила удари по спіні та ногам. Оксана зняла з її вух сережки. ОСОБА_35 забрав мобільний телефон з кишені куртки (а.с.92-95);

- протоколом обшуку від 15 лютого 2018 року, яким зафіксовано проведення обшуку в АДРЕСА_4 , нічого не виявлено та не вилучено (а.с.104-107);

- Консультативним висновком спеціаліста № 46 щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.02.2018 року о 20,35 год., відповідно до висновку якого ОСОБА_28 перебував у стані одурманювання внаслідок вживання психоактивних речей (а.с.109);

- витягом з ЄРДР від 05.01.2018 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України за фабулою 05.01.2018 року до Кам`янського ВП із заявою звернулася ОСОБА_6 про те, що 16.11.2017 року о 04.30 невстановлена особа знаходячись на зупинці маршрутного таксі № 25 біля будинку 17 по пр. В.Стуса із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я відкрито викрала мобільний телефон та сережки чим завдала матеріальної шкоди (а.с.123);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_14 яка в листопаді 2017 року з 04-00 до 04-30 по пр. В.Стуса на зупинці громадського транспорту «Комсомолець» разом з чоловіком били, смикали за одяг не відому йому жінку та після чого чоловік витяг з кишені куртки жінки, яку вони били мобільний телефон (а.с.174-179);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_28 як чоловіка, який в середині листопада 2017 року знаходячись на зупинці громадського транспорту по пр. В.Стуса «Комсомолець» разом з ще з однією жінкою били, тримали, смикали за одяг жінку у якої цей чоловік з кишені куртки забрав мобільний телефон (а.с.179-183);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2018 року відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_14 як жінку яка в листопаді в середині 2017 року у період часу з 04-00-до 04-30 год. знаходячись на зупинці громадського транспорту «Комсомолець» по пр. В.Стуса разом з ще одним чоловіком били, смикали за одяг невідому жінку (а.с.184-188);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.03.2018 року відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_28 як чоловіка, який в середині листопада 2017 року у період з 04-00 до 04.30 год. знаходячись на зупинці транспорту «Комсомолець» по пр. В.Стуса разом з жінкою били, тримали, смикали за одяг жінку, у якої цей чоловік з кишені куртки забрав мобільний телефон (а.с.189-192);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 року за участю свідка ОСОБА_20 який на місці події показував та розповідав про обставини події свідком якої він був 16.11.2017 року, побачив жінку, яка стояла на колінах, чоловіка, який її тримав та жінку, чоловік та жінка смикали жінку на колінах за волосся, не давали піднятися, жінка падала, з розмови між ними він зрозумів що жінка на колінах їм щось винна. Чоловік витяг з кишені жінки мобільний телефон (а.с.201-204);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 року за участю свідка ОСОБА_22 , який на місці події показував та розповідав про обставини події свідком якої він був 16.11.2017 року, приблизно о 05-00 побачив жінку яка стояла на колінах а поряд а поряд стояли невідомий чоловік та жінка які її смикали та кричали що вона їм щось повинна, жінка смикала потерпілу за куртку і волосся. Чоловік дістав у жінки мобільний телефон (а.с.206-208);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2018 року за участю ОСОБА_28 у присутності і його захисника, під час якого він на місці події показував та розповідав що вночі приблизно о 03-00 він разом з ОСОБА_17 купували цигарки у кіоску, ОСОБА_17 впізнала дівчину, як свою знайому. ОСОБА_17 почала смикати дівчину, та почала смикати ОСОБА_17 . Він підійшов до них та відштовхнув потерпілу у верхню частину обличчя від чого остання послизнулася та впала. Потерпіла повинна була їм гроші у сумі 200 грн. та на їх вимогу повернути, пообіцяла повернути о 14-00 год., тому віддала ОСОБА_18 свій телефон, який дістала з кишені і вони з ОСОБА_17 пішли. Після чого, він не отримавши гроші. Попросив свого знайомого закласти в ломбард телефон потерпілої (а.с.210-213).

Всі, вище перелічені докази, будучи належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 16.11.2017 приблизно о 04.00 год. перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу буд. №17 по пр. В.Стуса в м. Кам`янському вчинили відносно ОСОБА_6 відкрите викрадення її майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого вчиненого за попередньою змовою групою осіб та заволоділи належним потерпілій майном парою срібних сережок та мобільним телефоном «Samsung С140».

Висновки суду ґрунтуються на наступних доказах.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не заперечували, той факт, що вони 16.11.2017 року приблизно о 4-00 год. ранку випадково зустріли раніше їм знайому ОСОБА_6 на зупинці громадського транспорту поблизу буд. 17 по пр. В.Стуса у м. Кам`янському, де між ними виник конфлікт, під час якого вони застосували до потерпілої насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я та заволоділи майном останньої срібними сережками та мобільним телефоном.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні допитувалася двічі.

Будучі допитаною в судовому засіданні 26.06.2018 року ОСОБА_6 відмовилася від своїх пояснень, які вона надавала на досудовому слідстві пояснюючи що через ревнощі і образу на ОСОБА_18 написала на нього заяву в поліцію, сережки можливо загубила. Телефоном сама в нього кинула.

В судовому засіданні 04.07.2018 року потерпіла ОСОБА_6 суду надала пояснення повністю викриваючи причетність ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Свої показання в судовому засіданні 26.06.2018 року просила не приймати до уваги, пояснила їх тиском та погрозами, які надходять від ОСОБА_13 та його знайомого з метою відмови від звинувачень ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні тяжкого злочину щодо неї. Просила суд застосувати до неї заходи безпеки, які були судом застосовані ухвалою від 05 липня 2018 року.

Суд вважає правдивими пояснення потерпілої ОСОБА_6 наданими нею під час судового засідання саме 26.06.2018 року, оскільки вони послідовні та узгоджуються з її поясненнями наданими під час проведення наступних слідчих дій: слідчого експерименту 09.02.2018 року за участю ОСОБА_6 , під час якого вона розповідала про обставини вчинення відносно неї злочину; пред`явленні особи для впізнання за фотознімками 16.01.2018 року, де впізнавши ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зазначала що ті завдали їй фізичний біль та заволоділи майном мобільним телефоном марки «Самсунг» С140» та срібними сережками, які з вух у неї знімала саме ОСОБА_17 .

Під час досудового розслідування 08.01.2018 року вилучено договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.41839/0 від 16 листопада 2017 року ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», відповідно до якого позичальник ОСОБА_25 заставив мобільний телефон «Samsung C 140» батарея з дефектом за 50 грн.

06.02.2018 року оглянуто та вилучено мобільний телефон Самсунг С-140 імеі НОМЕР_3 сірого кольору, який потерпіла ОСОБА_6 08.02.2018 року впізнала як свій телефон, яким заволоділи особи 16.11.2018 року приблизно о 4-00 поблизу буд.17 по пр. В.Стуса на зупинці громадського транспорту шляхом застосування насильства що не є небезпечним для життя і здоров`я.

Як зазначав свідок ОСОБА_25 це він на прохання ОСОБА_13 заклав до ломбарду старий кнопочний мобільний телефон, який, як повідомив ОСОБА_13 він забрав у своєї знайомої за борги.

Про конфлікт між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 біля зупинки громадського транспорту під час якого чоловік та жінка смикали за одяг і волосся іншу жінку, яка кричала і чинила опір повідомляли і допитані судом свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_22 .

Свої пояснення зазначені свідки підтвердили і під час проведення слідчих експериментів за їх участю 29.03.2018 року.

Зі слів свідка ОСОБА_26 в судовому засіданні між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 виник конфлікт, який безпосередньо він не бачив, але чув крики ОСОБА_6 , поряд з якою окрім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 більше нікого не було і яка йому безпосередньо після припинення конфлікту, повідомила, що ті її відлупцювали та забрали її мобільний телефон.

Пояснення свідка ОСОБА_26 стабільні послідовні, узгоджуються з його поясненнями, які він надавав під час досудового розслідування при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками 16.11.2017 року, коли впізнавши ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зазначав, що бачив їх 16.11.2017 року, біля торговельного кіоску по пр. В.Стуса, на зупинці маршрутного таксі, 25 та які, як пояснила йому знайома ОСОБА_6 заподіяли їй фізичного болю та заволоділи її майном мобільним телефоном та сережками.

Пояснення свідка ОСОБА_27 суд розцінює критично, оскільки свідок тримається під вартою, етапувався до суду разом з ОСОБА_13 в одному службовому автомобілі.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_13 у вчинені злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_13 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Вина ОСОБА_14 у вчинені злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, встановлена та доведена, а дії обвинуваченої ОСОБА_14 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за скоєний ними злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_13 в силу ст.67 КК України суд вважає рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_13 у відповідності до ст.66 КК України суд вважає повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_14 в силу ст.67 КК України не встановлено.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченої ОСОБА_14 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає повне визнання вини, щире каяття.

При викладених обставинах, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння злочинів обвинуваченими в майбутньому, суд приходить до наступних висновків.

При визначені покарання ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 суд також враховує, що обвинуваченими скоєно злочин який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

При призначені покарання ОСОБА_13 суд враховував, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся відносно обвинуваченого скарг за місцем проживання не надходило, проживає разом з матір`ю пенсійного віку у зв`язку з чим, суд вважає можливим не призначати покарання в межах максимальної санкції статті Особливої частини КК України.

Також, при призначення покарання ОСОБА_13 суд враховував досудову доповідь, отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу, яка містить соціальнопсихологічну характеристику, відповідно до якої підтримує соціальний зв`язок з рідними, доброзичливий, має позитивні плани на майбутнє, а саме: офіційно працевлаштуватися, створити власну родину. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, та висновок органу пробації що виправлення ОСОБА_13 без позбавлення волі може становити високу небезпеку для суспільства.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_13 слід застосовувати положення ч.1 ст.71 КК України, оскільки після постановлення вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.04.2017 року, яким ОСОБА_13 засуджено за ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 1700 грн. і до повного відбуття покарання у зв`язку з несплатою штрафу, він вчинив новий злочин. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу належить виконувати самостійно.

При призначені покарання ОСОБА_14 суд враховував, що обвинувачена повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, має на утриманні дитину ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , скарг по місцю проживання відносно неї не надходило, її відношення до вчиненого, у зв`язку з чим, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_14 від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням.

Також, при призначенні покарання ОСОБА_14 суд враховував досудову доповідь отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу яка містить соціально психологічну характеристику ОСОБА_14 відповідно до якої соціальний зв`язок з рідними підтримує доброзичливий. Вину не визнає. Має позитивні плати на майбутнє, а саме: займатися вихованням доньки та налагодити зв`язок з батьком своєї доньки. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства як високий. Суд не погоджується з висновком органу пробації що виправлення ОСОБА_14 без позбавлення волі або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. Відсутність представника органу пробації в судових засіданнях (через об`єктивні причини) не надало можливості зробити правильний висновок щодо особи обвинуваченої та можливості виправлення її без позбавлення волі.

Крім того, при визначенні покарання ОСОБА_14 слід враховувати вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2017 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 ч.1 ст.70 КК України, яким ОСОБА_14 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи вище викладене, при призначенні покарання обвинуваченій слід враховувати положення ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частині першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

На думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 по справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 майнової шкоди в сумі 261,25 грн. вартості викраденого та не повернутого майна.

При ухваленні рішення щодо цивільного позову, суд виходив з наступного.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується в повному обсязі, сам обвинувачені в повному обсязі визнали цивільний позов, вартість викраденого майна підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи від № 93-18 від 15.01.2018 року а отже сума завданої майнової шкоди, заявленої потерпілою ОСОБА_6 в цивільному позові підлягає стягненню у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_13 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного даним вироком, повністю приєднати не відбуте ОСОБА_13 покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.04.2017 року у виді штрафу в розмірі 1700 грн. і остаточно за сукупністю вироків визначити ОСОБА_13 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700 грн.

На підставі ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. виконувати самостійно.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 05.04.2018 по день набрання вироком законної сили із розрахунку, передбаченому ч.5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 відраховувати з дати попереднього ув`язнення - 05 квітня 2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

ОСОБА_14 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_14 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2017 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, більш суворим покаранням у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_14 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.

Зарахувати ОСОБА_14 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 05.04.2018 по 22.12.2018 року із розрахунку, передбаченому ч.5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь потерпілої ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 261,25 грн. по 130,63 грн. з кожного

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи від 15.01.2018 за № 93-18 в сумі 286,00 грн. по 143,00 грн. з кожного.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 лютого 2018 року, накладений на мобільний телефон «Samsung C 140» імеі НОМЕР_3 , вилучений 06.02.2018 у ОСОБА_23 та який належить ОСОБА_6 .

Скасувати заходи безпеки у вигляді особистої охорони, охорони житла і майна потерпілої ОСОБА_6 застосовані ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року на весь період судового розгляду та до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ:

- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.41839/0 від 16 листопада 2017 року ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», відповідно до якого позичальник ОСОБА_25 заставив мобільний телефон «Samsung C 140 батарея з дефектом за 50 грн. залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000044 від 05.01.2018 року;

- мобільний телефон «Samsung C 140» імеі НОМЕР_3 , переданий до камери речових доказів Кам`янського ВП (квитанція № 003956) повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1