Провадження № 1кп-932-12-20
Справа № 200/1933/17
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1-84 від 24.01.2017 та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2016, оскільки він не був повідомлений про проведення судово-автотехнічної експертизи під час досудового розслідування, експертиза була проведена без дослідження експертом матеріалів кримінального провадження та без врахування того, що під час ДТП були небезпечні метеорологічні явища у вигляді дощу. Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди він вважає недопустимим доказом, оскільки він не містить інформації, що пригода сталася на пішохідному переході, схема ДТП не відображає фактичне знаходження на проїзній частині учасників кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно діючого кримінально-процесуального законодавства України докази в кримінальному провадженні повинні бути належними та допустимими.

Відповідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Стаття 86 КПК України вказує, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

В ст.87 КПК України зазначено, що недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод є такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на питання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит; 6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Частиною 3 статті 87 КПК України передбачено недопустимість доказів, що були отриманні після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1-84 від 24.01.2017 та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2016, таким, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначені докази отримані під час досудового розслідування згідно з вимогами діючого Кримінально-процесуального кодексу України. Вказані докази не є очевидно недопустимими доказами, отриманими внаслідок грубого порушення норм Кримінально-процесуального кодексу України чи істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до вимог ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим.

Керуючись ст.ст.89, 350 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1-84 від 24.01.2017 та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2016, залишити без задоволення.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська