Справа № 140/1664/17
Провадження №11-кп/801/487/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника -адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000231 від 06.05.2017 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2020 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Вища Кропивна Немирівського району Вінницької області,

жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України, українця,

неодноразово судимого,

востаннє вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2017 року за ч.1 ст. 121 КК України із застосуванням ст.. 71 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 304 КК України та призначено йому покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

- за ч. 2 ст. 304 КК України у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2017 року остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.

У строк покарання повністю зараховано покарання відбуте за вироком Бориспільського міькрайонного суду Київської області від 11.07.2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_8 в строк остаточно призначеного покарання, строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у розгляді даного кримінального провадження з 06.05.2017 по 06.11.2017 року та з 15.01.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави (отримувач коштів УК у Немирівському районі/24060300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002380; код класифікації доходів бюджету: 24060300) процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 693 (шістсот дев`яносто) гривень 00 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 15.07.2017 року справа № 140/1103/17 (провадження № 1-кс/140/295/17) на мотоцикл марки «МИНСК» номер рами НОМЕР_1 , велосипед «Славутич», синьо-сірого кольору та велосипед «MUSTANG SPORT».

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Як убачається з вироку, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, звільнившись 09.10.2015 з Літинської виправної колонії № 123, де відбував покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно скоїв новий умисний злочин.

06.05.2017 близько 24:00 год. ОСОБА_8 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшов до домогосподарства ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на подвір`ї вказаного господарства, ОСОБА_8 помітив мотоцикл марки «МИНСК», що належить ОСОБА_9 , який знаходився біля житлового будинку. Діючи з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , взявши руками мотоцикл марки «МИНСК», вартість якого відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2644/17-21 від 23.06.2017 p., складає 1600 грн. шляхом буксирування без запуску двигуна вивіз його із господарства ОСОБА_9 , таким чином незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

У подальшому ОСОБА_8 доставив вказаний мотоцикл марки «МИНСК», яким він незаконно заволодів, до господарства у якому він проживає, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього 06.05.2017 близько 00:30 год., маючи намір на втягнення малолітнього в злочинну діяльність та на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), разом із малолітнім ОСОБА_10 , прийшов до домогосподарства ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно з корисливих спонукань, повторно здійснив крадіжку о/в велосипеду «Славутич» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2661-2662/17-21 від 21.06.2017 p., становить 889, 60 грн., та б/в підліткового велосипеду «MUSTANG SPORT», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2661-2662/17-21 від 21.06.2017 p., становить 520, 00 грн.

Після чого, з метою доведення злочину до кінця, усвідомлюючи те, що ОСОБА_10 , є малолітнім та не досяг 14 річного віку, шляхом застосування психічного впливу схилив останнього до злочинної діяльності, а саме допомоги для перенесення викраденого б/в дитячого велосипеду «MUSTANG SPORT» від домогосподарства ОСОБА_11 до домогосподарства ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 , розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 , майнової шкоди на суму 1409, 60 грн.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2020 року відносно нього змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши йому покарання. Вимоги мотивує тим, що суд не врахував, що він є сиротою, має ряд захворювань, не враховано його майновий та соціальний стан.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок відносно останнього без змін; думку захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_12 підлягає залишенню без задоволення, а вирок без змін.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_12 місцевим судом виконано в повному об`ємі.

Як убачається з вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_12 за ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, за ч.2 ст. 304 КК України, як втягнення малолітнього у злочинну діяльність.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі в повному об`ємі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та постановлення законного вироку .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 304 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені та перевірені у судовому засіданні, яким дана належна юридична - правова оцінка та визначена вірна кваліфікація дій обвинуваченої.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив надто суворе покарання, не взявши до уваги майновий стан, соціальний стан та ряд захворювань обвинуваченого ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги , оскільки ці доводи нічим не підтверджуються.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_8 в повній мірі відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає положенням ст.. 65 КК України.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив умисні кримінальні правопорушення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Разом з цим, відповідних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, що свідчить про підвищену антисуспільну та кримінальну спрямованість особи обвинуваченого ОСОБА_8 . Також судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, в скоєному розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює.

Крім того, обраний вид та міра покарання, на переконання суду, відповідатимуть не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження , але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими, і відповідають меті покарання ( ст. 50 КК України ) та положенням ст. 1 КК України .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Пунктом 4 ч.1 ст. 409 та ст..413 КПК України визначено підстави скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В даному випадку, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні будь-які юридично-правові та процесуальні підстави для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 -залишити без задоволення .

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення, засудженим з дня отримання копії судового рішення.

С у д д і :