Справа № 489/6625/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/206/20
ВИРОК
Іменем України

12 лютого 2020 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню доньку, судимого: 12.08.2015 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст.307 ч.2, 69, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 02.02.2018 р. умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 24 дні; 28.02.2019 р. Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.395 КК України до 6 місяців арешту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.09.2018 р. близько 12.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своїм братом ОСОБА_5 , діючи умисно, наніс ніжкою від стільця із цвяхом один удар в область грудної клітини зліва, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді сліпого проникаючого поранення грудної клітини зліва з лівостороннім гемопневмотораксом.

Суд визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений в судовому засіданні винним себе не визнав і показав, що ударів потерпілому не наносив. Висловив припущення, що потерпілий міг отримати наявні ушкодження самостійно. Не заперечував, що між ними був словесний конфлікт з приводу пошкодження електропроводу. Разом з тим, пояснив, що опікувався потерпілим як молодшим братом.

Потерпілий ОСОБА_5 , показав, що будинок по АДРЕСА_1 належав їм з обвинуваченим ОСОБА_7 та матері, яка померла. Він з братом ОСОБА_7 та співмешканкою останнього проживали разом у цьому будинку, але у різних кімнатах. 16.09.2018 р. у нього виник конфлікт з братом ОСОБА_7 , через те, що останній зі своєю співмешканкою не працювали, тому він просив їх виїхати з будинку. ОСОБА_7 було зірвано шнури від камер спостереження, які були ним встановлені, після чого він разом і співмешканкою ОСОБА_8 зачинилися всередині своєї кімнати. Під час сварки потерпілий підійшов до відкритого вікна тієї кімнати, і ОСОБА_7 вдарив його палкою, схожою на ніжку від зламаного стільця зі цвяхом в ліву сторону грудної клітини в результаті чого у нього утворилися тілесне ушкодження у виді проникаючого поранення. Він одразу попросив свідка ОСОБА_9 викликати «швидку». Далі його доставили у лікарню швидкої медичної допомоги, де його було прооперовано.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він знаходився по АДРЕСА_1 , так як проживає у цьому будинку з червня 2018 р., з дозволу ОСОБА_10 . 16.09.2018 р. в обід, близько 11.00-12.00 год. ОСОБА_11 попросив викликати «швидку» та поліцію, а також сказав, що брат ОСОБА_12 йому наніс ушкодження. Після чого він викликав швидку та поліцію.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що проживає разом з обвинуваченим у його будинку. Підтвердила також і те, що між братами обвинуваченим та потерпілим 16.09.2018 р. була сварка, яка тривала ще напередодні, при цьому потерпілий постійно вимагав їх виселення. Під час сварки вона з обвинуваченим зачинились у кімнаті, тоді як потерпілий намагався зламати двері, перелізти через вікно. Заперечувала, що обвинувачений наносив удар потерпілому ніжкою від стільця.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила показання свідка ОСОБА_13 про те що напередодні злочину між братами була сварка та показала, що 15 чи 17 вересня 2018 р. (точну дату не пам`ятає) по вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, вона була у гостях у ОСОБА_15 . На кухні були вона, ОСОБА_16 та хлопець на ім`я ОСОБА_17 . В іншій кімнаті будинку також був ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , які провокували конфлікт з потерпілим, влаштували скандал, ображали її та ОСОБА_19 . Останній намагався помиритися з обвинуваченим, але той не хотів. Неодноразово чула погрози від обвинуваченого у бік ОСОБА_15 . Конфлікт між братами був на різні теми. Після образ вона поїхала додому, у той момент коли приїхала поліція. Вранці дізналася, що потерпілий у лікарні. Також вранці їй телефонував обвинувачений та погрожував, що також вона буде у лікарні з ОСОБА_20 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.09.2018 р. потерпілим ОСОБА_5 повідомлено, що 16.09.2018 р. о 12.00 год. по вул. Херсонське шосе, 56 в м. Миколаєві, ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження.

Згідно виписки з журналу реєстрації від 16.09.2018 р. ОСОБА_5 доставлено до лікарні швидкої медичної допомоги з вул. Херсонське шосе, 53 в м. Миколаєві з проникаючою колото-різаною раною грудної клітини зліва, лівостороннім гемо пневмотораксом, з зазначенням обставин отримання ушкоджень, в результаті удару невідомим предметом, нанесеним братом ОСОБА_7 .

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 7270 від 26.09.2018 р., встановлено основний діагноз проникаюча колото-різана рана грудної клітини зліва. Лівобічний гемо пневмоторакс.

Згідно протоколу огляду від 17.09.2018 р., оглянуто місце події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 де було виявлено та зафіксовано порушений порядок в будинку, розламаний стілець, частини якого розкидані по підлозі.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 01.10.2018 р. потерпілий ОСОБА_5 , вказав на обставини виниклого конфлікту між ним та його братом ОСОБА_7 , а саме про нанесення обвинуваченим удару ніжкою від зламаного стільця у передню ліву частину грудної клітини. При цьому в момент нанесення удару він знаходився назовні вікна, а обвинувачений в середині будинку.

Згідно висновку експерта №1040 від 17.10.2018 р. у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого поранення грудної клітини зліва з лівостороннім гемопневмотораксом, які утворилися внаслідок однієї ударної дії колючо-ріжучого предмету по типу лезу ножа, не виключено незадовго до звернення у лікарню 16.09.2018 р. та по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Судячи з опису та розмірів рани (0,5х0,3 см. та рівні краї) не виключено, що вона могла бути спричинена гостро-колючим предметом по типу цвяха внаслідок однієї ударної дії. Приймаючи до уваги розташування рани та направлення раньового каналу малоймовірно, що тілесні ушкодження які наявні у ОСОБА_5 , могли утворитися в результаті його падіння на цвях з положення стоячи.

Згідно довідки міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва №72 від 10.10.2018 р., вартість лікування хворого ОСОБА_5 становить 5485 грн. 10 коп.

Дослідивши вказані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину доведена поза розумним сумнівом, оскільки, обставини вчинення ним злочину підтверджено показами потерпілого про такі обставини, показами свідка ОСОБА_21 в тій частині, що під час сварки 16.09.2018. обвинувачений знаходився у приміщенні кімнати, свідка ОСОБА_9 , який підтвердив факт спричинення тілесного ушкодження саме на території домоволодіння потерпілого та у вказаний останнім час, даними слідчого експерименту на досудовому розслідувані в ході якого, потерпілий підтвердив свої свідчення щодо обставин та механізму спричинення йому обвинуваченим тілесного ушкодження, висновком судово-медичної експертизи, який узгоджується з показаннями потерпілого щодо механізму отримання та предмету і способу спричинення йому сліпого проникаючого поранення грудної клітини зліва з лівостороннім гемо пневмотораксом, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження.

При цьому, до показів обвинуваченого, які він дав у судовому засіданні про свою непричетність до вчинення злочину, суд ставиться критично, оскільки такі покази спростовуються наведеною вище сукупністю досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою.

До показів свідка ОСОБА_21 суд ставиться критично, оскільки вона є співмешканкою обвинуваченого, разом із останнім проявляла стосовно потерпілого негативне відношення, на що вказує як сам потерпілий, так і свідок ОСОБА_22 . Дане свідчить про необ`єктивність сприйняття свідком події злочину. До того ж, вказаний свідок хоч і заперечувала нанесення обвинуваченим удару потерпілому ніжкою від стільця, однак, моменту спричинення потерпілому проникаючого поранення не бачила. Тому такі пояснення суд не враховує як такі, що спростовують причетність обвинуваченого до вчинення злочину.

Безпідставними є твердження обвинуваченого про можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень самостійно, оскільки, вони спростовуються як показаннями самого потерпілого, так висновком експерта №1040 від 17.10.2018 щодо неможливості отримання даного проникаючого поранення в результаті падіння на цвях.

Та обставина, що у ході досудового слідства не виявлено предмету злочину не ставить під сумнів висновок суду щодо спричинення тілесного ушкодження предметом, на який вказував потерпілий, оскільки він підтверджується висновком експерта №1040 від 17.10.2018р. в частині можливості спричинення поранення гостро-колючим предметом по типу цвяха внаслідок однієї ударної дії. До того ж, відповідно даних огляду місця події, у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено деталі від меблів, зокрема, дерев`яні частини від стільця, що не суперечить показанням потерпілого про нанесення удару обвинуваченим однією із ніжок зламаного стільця.

Показання обвинуваченого про обмовляння його братом з приводу намагання останнім заволодіння будинком після смерті їх матері, суд оцінює критично з тих підстав, що обвинувачений вселився до будинку після звільнення з місць позбавлення волі на запрошення потерпілого, що свідчить про прихильність потерпілого до свого брата.

Щодо їх сварок, то, як слідує з показань свідка ОСОБА_14 , напередодні вчинення злочину сварка була спровокована саме обвинуваченим та його співмешканкою ОСОБА_23 . Потерпілий розсердився, оскільки, обвинувачений та його співмешканка обзивали нецензурною лайкою ще й і її ( ОСОБА_14 ). До того ж, обвинувачений вів себе агресивно, погрожував фізичною розправою, зокрема дзвонив ще й наступного дня після госпіталізації потерпілого та вказував що і вона теж там буде у лікарні. Дані пояснення характеризують обвинуваченого як особу, яка здатна на вчинення насильницьких дій та вказують на визнання самим обвинуваченим його причетності до злочину.

Посилання сторони захисту на перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння за встановлених судом обставин злочину суттєвого значення для доведеності обвинувачення ОСОБА_24 не має.

Разом з тим, показання обвинуваченого, про те, що потерпілий в момент вчинення злочину не був одягнений у долучену до матеріалів справи в якості речового доказу футболку заслуговують на увагу.

Так, згідно протоколу огляду предмета від 01.10.2018 р. оглянуто футболку чорного кольору, добровільно видану потерпілим ОСОБА_5 , на якій виявлено з лівого боку невеликий отвір неправильної форми з розміром близько 1х1 мм. Поряд з цим, відповідно висновку експерта №1040 від 17.10.2018 р., розмір раньового каналу складає 0,5х0,3 см. Невідповідність розмірів отвору на футболці та раньового каналу потерпілого на думку суду є істотною і стороною обвинувачення належно не обґрунтована. Крім того, стороною обвинувачення не виявлено слідів крові на даній футболці.

Відповідно положень ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Як вбачається з наведених матеріалів справи вилучена у потерпілого та долучена до матеріалів справи футболка вимогам закону щодо критеріїв визнання предмету речовим доказом не відповідає, тому суд, враховуючи позицію сторони захисту, не приймає її як доказ обвинувачення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин маючи не відбуте покарання за попереднім вироком, характеризується посередньо, перебуває на обліку з приводу зловживання наркотичним засобами та алкоголем, не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, суд вважає необхідним, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.08.2015 р.

Позов прокурора в інтересах держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради, про стягнення з обвинуваченого витрат медичного закладу на лікування потерпілого в розмірі 5485 грн. 10 коп., суд вважає таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.1206 ЦК України.

У кримінальному провадженні витрати на проведення експертиз, відсутні.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.08.2015 р., та остаточно призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Строк покарання засудженому обчислювати з моменту виконання вироку, в який зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.09.2018 р. по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з засудженого на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради - 5485 грн. 10 коп.

Речові докази: футболку чорного кольору, добровільно видану ОСОБА_5 , яка знаходиться у Інгульському ВП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: