Провадження №1-кс/463/3452/20
У Х В А Л А
судового засідання

09 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, до затримання не працюючого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України у кримінальних провадженнях, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2019 року за № 0002411 та 5 грудня 2019 року за № 0000850, -
в с т а н о в и в:

в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України.
В ході судового засідання прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин під час того, як обвинувальні акти щодо нього скеровані на розгляд до суду, у зв`язку з чим існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення. А тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Захисник відносно задоволення клопотання прокурора заперечив і пояснив, що ризики визначенні ст. 177 КПК України для продовження застосування запобіжного заходу тримання під вартою мінімальні, а викладені в ньому оставини в певній мірі не відповідають дійсності тому просив відмовити у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартогю та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений відносно задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив і погодився з думкою свого захисника в повному обсязі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було продовжено, востаннє ухвалою суду від 15 травня 2020 року та строк якого закінчується 14 липня 2020 року.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки обвинувальні акти надійшли на розгляд суду, є особою раніше судимою, вчинив новий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком суду, враховуючи покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а відтак існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, від так наявні всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.
При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків.
Крім того суд враховує і правові позиції викладені у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16.08.2010 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків
На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 2 (двох) місяців, тобто з 09 липня 2020 року до 08 вересня 2020 року включно.
При цьому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим, обов`язків передбачених цим кодексом.
Із урахуванням обставин у справі та особи обвинуваченого, майнового стану, сума застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначена у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю; не відлучатися за межі м. Львова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 375 КПК України,суд -
п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.
Строк дії ухвали становить2(два) місяці,тобто до 08 вересня 2020року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.
У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1.прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною періодичністю;
2.не відлучатися за межі м. Львова без дозволу суду;
3.здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1