Справа № 487/6317/19
Провадження № 1-кп/487/341/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002585 від 30.06.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого в кВ. АДРЕСА_1 , судимого: 27.06.2007 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; 08.02.2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185. ч.2 ст. 186, 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 14.03.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської обалдсті від 19.05.2011 року засуджений за сукупністю злочинів ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185. ч.2 ст. 186, ч. 4 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 19.02.2015 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ст. 391, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 07.06.2019 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 30.06.2019 року о 12.30, знаходячись по вул.. Шосейна, біля входу до «Центру первинної медико - санітарної допомоги №6», розташованої на першому поверсі будинку №58 в м. Миколаєві в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 , не приховуючи свого наміру протиправно викрасти майно, повторно, відкрито викрав поліетиленовий пакет світлого кольору, в якому знаходився гаманець вартістю50 грн. з грошовими коштами в розмірі 165 грн., усвідомлюючи, що його дії є явними для потерпілої ОСОБА_5 ,утримуючи викрадене майно при собі, кинувся на втечу з місця вчинення кримінального правопорушення, у двір будинків на розі вул.. 8 Березня, 69-а та будинку АДРЕСА_2 , де розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 215 грн.
Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Суд не погоджується з даною кваліфікацією злочину виходячи з наступного.
Допитаний в суді ОСОБА_4 свою вину визнав частково, не заперечуючи факту заволодіння майном потерпілої при вище згаданих обставинах стверджував, що не мав умислу на відкрите заволодіння майном, а лише на крадіжку.
Потерпіла допитана в суді пояснила, що 30.06.2019 року о 12.30 вона сиділа на лавочці по вул.. Шосейна, біля входу до «Центру первинної медико - санітарної допомоги №6» та розмовляла по телефону. Біля неї лежав її поліетиленовий пакет, в якому знаходився гаманець з грошовими коштами в розмірі 165 грн. Побачивши, що він зник вона звернула увагу на молодого чоловіка який йшов від неї, хоча пакету в нього вона не побачила, вона здогадалась, що саме він його вкрав. Кинувшись його наздоганяти вона крикнула йому вслід, щоб він залишив її сумку. Обвинувачений кинувся бігти у двір будинку біля якого вони проходили та голосно крикнув « ОСОБА_6 я бросил» та побіг в напрямку вул.. 8 Березня. Одночасно з цим біля неї зупинився наряд патрульної поліції який погнався за ним. Через деякий час патрульні віддали їй сумку, в якої знаходились всі її речі.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_7 пояснив,що 30.06.2019 р. він знаходився в дворі будинків АДРЕСА_3 біля 12.30 він побачив молодого чоловіка який біг з боку вул.. Шосейна у бік вул. 8 Березня, по дорозі біля зрізаних баків він викинув пакет. Добігаючи до вул.. 8 Березня при спробі перестрибнути перешкоду зачепився та впав. Після чого він був затриманий працівниками патрульної поліції. Основною причиною падіння обвинуваченого він вважає те, що він знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння. На його думку поліцейські змогли затримати обвинуваченого тільки по причині його падіння.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює в патрульної поліції, 30.06.2019 р. близько 12.30 годині їх екіпаж рухався по вул.. Морехідна. На перехресті з вул.. Шосейна він побачив, як обвинувачений забрав сумку у потерпілої та кинувся бігти у двір будинку. Вони не змогли заїхати до двору оскільки путь їм загородив інший автомобіль. Почавши переслідування пішки вони затримали обвинуваченого біля вул.. 8 Березня. Дані події були зафіксовані камерою розташованою в патрульному автомобілі.
Свідок ОСОБА_9 пояснила, що в той день вона виїжджала на автомобілі з двору будинку АДРЕСА_2 . На зустріч автомобілю пробіг молодий чоловік за яким гналася жінка. Молодий чоловік у дворі викинув сумку та побіг далі, за ним погналися патрульні які його затримали. В подальшому вона дізналась від потерпілої, що молодий чоловік вкрав її речі коли вона відволіклася розмовляючи по телефону.
Участь ОСОБА_4 в заволодінні майном потерпілої також підтверджуються, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .
Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_8 в частині того, що він особисто бачив, як обвинувачений відкрито заволодів майном потерпілої, оскільки такі покази спростовуються свідченнями потерпілої. Якість запису камери патрульного автомобілю, дерева які розташовані в цьому місці не дають можливості однозначно зробити висновок про початок подій які там відбувалися.

За твердженням обвинуваченого він вважав, що його дії носили таємний характер та були не помітними для інших осіб. Його покази узгоджуються з показами потерпілої, яка підтвердила в суді, що заволодіння майном відбулося в той момент коли вона відволіклась телефонною розмовою, побачивши ОСОБА_4 та запідозривши його в крадіжці вона не помітила в його руках своєї сумки, що свідчить про скритий характер дій обвинуваченого. Свідок ОСОБА_9 повідомила суд, що безпосередньо після скоєння злочину потерпіла розповіла їй, що майно було вкрадено в неї непомітно.
Дані покази свідчать про саме таємний характер дій ОСОБА_4 під час заволодіння майном.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 КК крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 186 КК грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій належить майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння). Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж. Втеча засудженого лише з метою уникнення затримання не може бути підставою для кваліфікації дій засудженого за ознаками відкритого викрадення чужого майна.

Аналогічна правова позиція висловлювалась в постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 754/2834/16-к (провадження № 51-1255км18), від 15 березня 2018 року у справі № 192/2621/16-к (провадження № 51-971км18); у постанові від 20 червня 2019 року справі № 264/3586/17 (провадження № 51-48км19)

Як вбачається з показів потерпілої та свідків ОСОБА_4 кинувшись тікати кинув викрадене майно. Відповідно до записів камери розташованої в патрульному автомобілі події розвивались миттєво та зайняли до 10 секунд.
ОСОБА_4 як до того моменту як він кинув речі потерпілої так і після мав можливість втекти з місця злочину, що підтверджується протоколом огляду місця події, від 30.06.2019 р. та план схемою доданою до неї, відповідно до якої місце злочину знаходиться в прохідному дворі за яким знаходиться стихійний ринок, який примикає до Центрального ринку м. Миколаєва, також можливість такої втечі підтвердив свідок ОСОБА_7 .
Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений мав можливість розпорядитися викраденим майном, але припинив свої дії після того як вони були виявленні та викинувши сумку повернув викрадене.
З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом фактичні обставини вчинення суспільно небезпечного винного діяння ОСОБА_4 , а саме, способу вилучення майна, відношення засудженого до вчиненого спрямованості умислу та інші докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 вважається ознаки закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Також, не знайшла свого підтвердження сума викраденого майна.

Відповідно до заяви потерпілої, протоколу огляду місця події від 30.06.2019 року у потерпілої ОСОБА_5 було викрадено 165 грн., гаманець, два огірки та пучок укропу.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 242 КПК, в редакції яка діяла на час розслідування та направлення до суду справи, слідчий або прокурор зобов`язані звернуться з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків, чого зроблено не було, також потерпілою не було надано документального підтвердження вартості викрадених речей.

Тому суд вважає доведеним заподіяну шкоду у розмірі 165 грн.

Згідно ст.. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (192,1 грн на 1 січня 2019 р.).

Таким чином в діях ОСОБА_10 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.. 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна.

На підставі викладеного обвинувачений ОСОБА_4 повинен бути виправданий на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК виправдати, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1