Єдиний унікальний номер: 343/298/20
Номер провадження: 1-кс/0343/258/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення транспортного засобу у кримінальному провадженні за №0000083 від 15.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому він просить скасувати арешт автомобіля марки ВАЗ «210994» червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить йому та повернути законному володільцю, тобто йому.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 14.02.2020 близько 23 год 00 хв його онук ОСОБА_5 , керуючи належним йому, заявнику, на праві власності автомобілем марки ВАЗ «210994», номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, рухаючись по автодорозі сполученням Стрий - Мамалига - Чернівці, а саме в м. Долина по вул. Міцкевича, 65 на своїй смузі руху, не впоравшись з керуванням здійснив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка переходила дорогу у невстановленому місці, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні.
За ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 15.02.2020.
19 лютого 2020 року за клопотанням слідчого СВ Долинського ВИ Калуського ВІТ ГУНИ України в Івано-Франківської області ОСОБА_7 про накладення арешту майна, у даному кримінальному провадженні ухвалою Долинського районного суду було накладено арешт на вказаний транспортний засіб марки ВАЗ «210994», номерний знак НОМЕР_1 .
Станом на сьогоднішній день йому відомо, що працівниками поліції Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України Івано-Франківської області належний йому транспортний засіб марки ВАЗ «210994», номерний знак НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 , був вилучений та доставлений на зберігання на територію господарського двору Долинського ВП Калуського ВГІ ГУНП в Івано-Франківської області за адресою м. Долина по вул. Яворницького, 8, який являється речовим доказом.
Оскільки законним володільцем вилученого при огляді автомобіля є він, то повернення транспортного засобу законному володільцю не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Наскільки йому відомо у вище вказаному кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії та експертизи, а відтак вважає, що потреба у накладенні арешту на належний йому транспортний засіб та зберігання його на території господарського двору Долинського ВП відпала.
В судовому засіданні власник арештованого майна та заявник ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у його обґрунтуванні та просив його повністю задовольнити, арешт, накладений на автомобіль скасувати та повернути автомобіль йому. Додатково зазначив, що він є особою похилого віку, учасником бойових дій, крім того, разом з ним проживає дружина, яка вже 7 років лежача, тому транспортний засіб йому потрібен як для особистого пересування, так і з метою своєчасного забезпечення дружини необхідними ліками, щоб він міг привозити до неї лікаря. Без транспортного засобу він позбавлений це забезпечити для неї, йому дуже важко Він є законопослушним, має 55 років водійського стажу, так як свій робочий вік пропрацював водієм, уважний на дорозі, тому зобов`язується зберігати автомобіль у такому стані, в якому він знаходиться в даний час, та буде відразу доставляти його на всі вимоги слідчого.

Слідчий СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти скасування арешту та повернення автомобіля його власнику, оскільки з ним необхідно проводити ще слідчі дії, а саме: відтворення обстановки та обставин події, після чого провести ще одну інженерно-технічну експертизу.

Слідчий суддя, вислухавши думку заявника та слідчого, ознайомившись із заявою та матеріалами кримінального провадження №0000083 від 15.02.2020, приходить до висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Долинським ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2020 накладено арешт на транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 210994» номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою с. Оболоня вул. Шкільна Долинського району Івано-Франківської області, постановлено зберігати його на території господарського двору Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Долина по вул. Яворницького, 8. Позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено в ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, які визначеним у ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Як роз`яснено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3 червня 2016року №5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку передбаченому ст. 174 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ 210994, р.н. НОМЕР_1 , 2008 р.в., червоного кольору, належить ОСОБА_3 .

В ході розгляду клопотання встановлено, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні була призначена та проведена інженерно-транспортна експертиза щодо технічного стану автомобіля марки ВАЗ 210994, р.н. НОМЕР_1 , 2008 р.в., та призначена судово-медична експертиза по медичних документах ОСОБА_6 . Результати останньої в матеріалах кримінального провадження відсутні. Досудове розслідування не закінчено.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного транспортного засобу. Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для володільця (власника) майна, який є особою похилого віку та проживає з дружиною, яка перебуває у лежачому стані, тому транспортний засіб їм потрібен для забезпечення життєдієльності та необхідного лікування, тим більше в умовах карантину та обмеженого руху громадського транспорту, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання автомобіля марки ВАЗ 210994, р.н. НОМЕР_1 , який був вилучений слідчим під час огляду місця події 14 лютого 2020 року, власником якого згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_3 , та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з можливістю його використання, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Виходячи з викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення транспортного засобу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення транспортного засобу у кримінальному провадженні за №0000083 від 15.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Змінити місце зберігання автомобіля марки ВАЗ 210994, р.н. НОМЕР_1 , який був вилучений слідчим під час огляду місця події 14.02.2020, передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 , з можливістю його використання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 Кримінального кодексу України про необхідність збереження арештованого майна.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1