Справа № 461/3439/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/555/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2020 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щодо обрання, під час судового розгляду, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
На розгляді у Галицькому районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою про призначення справи до розгляду Галицького районного суду м.Львова від 05.05.2020 задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 03.07.2020 року включно.
Визначено ОСОБА_6 розмір застави в сумі 42040 грн.
У разі застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави, - на строк до 03.07.2020 року включно покладено на нього наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першим викликом;
- не відлучатися з міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити йому міру запобіжного заходу на менш сувору, а саме домашній арешт або підписку про невиїзд.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що для нього було несподіванкою те, що його в залі суду взяли під варту. Крім того у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей 2015 і 2006 років народження, а також мати 1956 р.н., яка є інвалідом 2 групи по зору і потребує постійного догляду. Сам він також потребує медичної допомоги реабілітації, оскільки 27.01.2020 був доставлений у 8 лікарню з ножовим пораненням у ліву легеню.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, яка просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному Кодексі.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання колегії суддів, суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням злочину, інкримінованого ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано обрав обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з матеріалами контрольного провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за ч.2 ст. 185 КК України за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду. При цьому судом першої інстанції враховано, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів. Крім того, у провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження № 461/4123/19 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_6 одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, відповідно міцні соціальні зв`язки, однак доказів того, що ОСОБА_6 працює, тобто має законне джерело доходу, суду надано не було.
Відтак колегія суддів погоджується з міркуванням суду першої інстанції про те, що сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою підставою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду та ризику вчинити інші кримінальні правопорушення і не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не враховані наявність у нього на утриманні двох дітей та інших сімейних обставин, не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції. Також суду апеляційної інстанції не було надано підтвердження того, що в умовах слідчого ізолятору обвинуваченому не можуть надати кваліфіковано медичну допомогу, або інформацію про погіршення стану здоров`я ОСОБА_6 .

Щодо розміру застави, то такий визначений з урахуванням обставин кримінального правопорушення, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, та підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 05 травня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 03.07.2020 року включно - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: