печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарях судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

адвоката ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на постанову прокурора другого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про зупинення досудового розслідування від 24.06.2019 року у кримінальному провадженні № 0000675,-

ВСТАНОВИВ:
22.07.2019 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на постанову прокурора другого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про зупинення досудового розслідування від 24.06.2019 року у кримінальному провадженні № 0000675.

Мотивуючи зазначену скаргу, адвокат посилається на те, що повідомлення про підозру від 29.05.2017 року, не вручене ОСОБА_7 , що підтверджується листом ПАТ « УКРПОШТА» від 05.04.2018 №39-П-02-12636/941 з якого видно, що поштове відправлення №645 від 30.05.2017 року через неуважність працівника відділення зв`язку №94 ОСОБА_7 не вручено та повернуто за зворотною адресою простим порядком. Викладене свідчить про те, що повідомлення про підозру від 29.05.2017 не було вручене ОСОБА_7 , з причин які від нього не залежали.

Керівництво ПАТ « УКРПОШТА» у зазначеному листі визнало провину своїх працівників стосовно відсутності спроб вручення даного повідомлення. Вказані обставини унеможливили виконання органом слідстваст.278 КПК України в частині вручення письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. В свою чергу позбавили можливості ОСОБА_7 бути ознайомленим з повідомленням про підозру. Відповідно, громадянин України ОСОБА_7 , згідно норм КПК України не набув статусу підозрюваного.

В той же час, не вживалися жодні заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 з часу виклику його на 29.05.2017 ( ОСОБА_7 не отримував повістку) по день повідомлення про підозру та день оголошення його у розшук, а це одна і та ж дата - 29.05.2017 року, також не вживалися заходи для вручення ОСОБА_7 у спосіб передбачений КПК України повідомлення про підозру органом досудового розслідування, хоча і ч. 1 ст. 42, і ч. 1 ст. 276 КПК України зобов`язують уповноважену особу саме вручити особисто особі повідомлення про підозру, вжити всіх для цього заходів, і лише у разі вичерпання всіх можливих засобів направити повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Окрім цього, адвокат зазначає, що на повідомленні про підозру від 29.05.2017 року стоїть підпис адвоката ОСОБА_9 , якого залучено для захисту особи, яка ще не набула статусу підозрюваного. Більше того,підпис адвоката не свідчить про належне повідомлення ОСОБА_7 про підозру, оскільки повідомлення про підозру вручається особі стосовно якої воно складено, а не її захиснику. Крім того, адвокат ОСОБА_9 , не повідомив ОСОБА_7 про те, що у відношенні нього складено повідомлення про підозру та не вчинив за період з 27.05.2017 (день призначення) по сьогодні жодних дій по інформуванню ОСОБА_7 про те, що він (адвокат ОСОБА_9 ) був залучений для захисту ОСОБА_7 , та про те, що він був запрошений слідчим (прокурором) для участі у процесуальній дії - повідомленні ОСОБА_7 про підозру. Про зазначене вище стало відомо адвокату ОСОБА_4 під час судового засідання у справі №826/13972/18 у Окружному адміністративному суді м. Києва, у якому адвокат ОСОБА_9 , надаючи пояснення у справі, повідомив суду зазначену інформацію, стосовно того, що він не повідомляв ОСОБА_7 про здійснення його захисту, про складення у відношенні ОСОБА_7 повідомлення про підозру, та про виклики до слідчого (прокурора).

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018 року також не було вручене ОСОБА_7 у порядку передбаченому ст.278 КПК України, що в черговий раз підтверджує не набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного.

Адвокат вказує, що 29.05.2017 та по сьогодні не вручене та не вчинені необхідні дії щодо належного повідомлення про підозру у відношенні ОСОБА_7 .

Також адвокат посилається на те, що захисник ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_7 уклав договір про надання правової допомоги 11.05.2017, був присутнім на обшуках 24.05.2017 та 25.05.2017, проведених в рамках кримінального провадження №0003536 за місцем проживання та місцем реєстрації ОСОБА_7 , та надавав особі, що проводила обшук (яка включена до складу групи у провадженні №0003536) документи на підтвердження повноважень як захисника ОСОБА_7 , про що внесені відповідні записи в протоколах обшуку (ПІБ, адреса , номер телефону, договору, тощо..); тобто, орган досудового розслідування та процесуальні керівники у кримінальному провадженні №0003536.

24.05.2017 орган досудового розслывдування обызнаний про наявність у ОСОБА_7 захисника за договором про надання правової допомоги - ОСОБА_10 , а тому підстав для призначення захисника за призначенням не було. Більше того, особи, що проводять досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні, не викликали у порядку визначеному КПК України, на 29.05.2017 захисника ОСОБА_10 для участі у процесуальних діях із ОСОБА_7 , у матеріалах справи взагалі відсутня будь-яка інформація про виклик ОСОБА_10 ,так само у слідчого ОСОБА_11 не було доказів вручення повістки про виклик ОСОБА_7 до ГВП ГПУ на 29.05.2017р.

Адвокат звертає увагу, що ОСОБА_7 не був викликаний відповідно до норм КПК України до Головної військової прокуратури ГПУа ні на 24.05.2017, а ні на 25.05.2017, ні на 26.05.2017, ні на 29.05.2017 року, отже, ОСОБА_7 не міг бути присутнім 29.05.2017 при повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0003536.

Також, адвокат вказує, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018 року не було вручене ОСОБА_7 у порядку передбаченому ст.278 КПК України, та ОСОБА_7 не було викликано слідчим ОСОБА_11 у порядку, передбаченому ст.135 КПК України, на 06.03.2018 року для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, чим порушено вимоги ст.ст.135, 276-279 КПК України та порушено право ОСОБА_7 на захист (ст.20 КПК України), яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Адвокат акцентує увагу на тому, що за спливом одного року після складення повідомлення про підозру від 29.05.2017 та після спливу майже трьох місяців після складення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018, слідчий ОСОБА_11 здійснює повторне підписання зазначених повідомлень приблизно 28.05.2018 року, зазначаючи у повідомленнях про підозру дати складення 29.05.2017 та 06.03.2018 відповідно, та надає зазначені документи для їх вручення з порушенням вимог ст.278 КПК України представнику КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР ( про зазначене свідчить розписка представника КП «Жилсервіс-2» від 29.05.2018). Зазначене в черговий раз свідчить про свідоме порушення слідчим ОСОБА_11 вимог ст.278 КПК України та внесення у офіційні документи завідомо недостовірних даних, а саме дати підписання повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Викладене, в черговий раз підтверджує упередженість прокурора ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000675 та вчинення ним дій не у відповідності до вимог КПК України, а тому результати таких дій не можуть слугувати допустимим та належним доказом у даній справі.

Більше того, вручення повідомлення про підозру для передання представнику КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР не є підтвердженням належного повідомлення про підозру, оскільки зазначені повідомлення ОСОБА_7 не передавалися. Прокурор та слідчі, не вжили заходів для встановлення факту вручення (не вручення) вказаних повідомлень, що могли вчинити допитавши представника КП «ЖИЛСЕРВІС-2» ДМР, якому такі документи передавалися. Зазначене в черговий раз свідчить про відсутність доказів набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного.

Окрім цього, адвокат посилається на те, що постанова про оголошення розшуку була мотивована тим, що ОСОБА_7 не прибув на виклик слідчого для вручення повідомлення про підозру, у зв`язку з чим необхідно оголосити ОСОБА_7 у розшук, проте, ОСОБА_7 не отримував повістку та не знав про виклик, водночас одноразова неможливість вручення процесуального документа не може сама по собі свідчити про те, що особа переховується від органів слідства, а тому і підстав для оголошення розшуку не було,що вже встановлено судом та підтверджується ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року у справі №757/33036/18-к.

Також, прокурором не надано документально підтверджених доказів, що ОСОБА_7 перетнув Державний кордон та перебуває за межами України.

Так, ухвалою слідчого судді від 08.08.2018 у справі №757/33036/18-к встановлено факт, що підстави для оголошення в розшук ОСОБА_7 відсутні, а тому відсутні підстави і для направлення запиту до Інтерполу щодо оголошення міжнародного розшуку.

З врахуванням зазначеного, адвокат посилається на незаконність оскаржуваної постанови, передчасність та невідповідність її вимогам ст. 110 КПК України. Окрім того, вказує, що відсутні будь-які правові підстави для зупинення досудового розслідування, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_7 мало місце вручення повідомлення про підозру у процесуальний спосіб, передбачений ст. 278 КПК України

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 просила скаргу задовольнити з зазначених в ній підстав.

Так, прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні, яке відбувалось 17.10.2019 зазначив, про те, що підозра оголошена належним чином також вказав, що підозрюваний оголошується в розшук на підставі постанови прокурора, в міжнародний розшук підозрюваний не оголошувався.

Прокурор ОСОБА_12 , заперечував щодо задоволення скарги, так як підозрюваному направлялась повідомлення про підозру, тому, на думку прокурора, підозра вручена відповідним чином.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено, що в Головній військовій прокуратурі України Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0003536 від 18.11.2016 року.

13.03.2018 матеріали досудового розслідування з кримінального провадження №0003536 від 18.11.2016 виділено в окреме провадження, якому присвоєно номер №0000563, та з якого 22.03.2018 в окреме провадження виділено матеріали та даному кримінальному провадженню присвоєно номер 0000675.

24.06.2019 року прокурором групи прокурорів - прокурором другого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000675 від 22.03.2018 на підставі п.2 ч.І ст. 280 КПК України, яку мотивовано тим, що СВ СУ ГВП ГПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000675 від 22.03.2018 за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.І ст.255, ч.4 ст.28, ч. ст.364 КК України, та що зазначені особи знаходяться у розшуку, у кримінальному провадженні всі слідчі (розшукові) та всі процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе без підозрюваних, а також спрямовані на встановлення їх місцезнаходження, виконані, а тому досудове розслідування підлягає зупиненню до встановлення місцезнаходження підозрюваних.

Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню і вказує на те, що досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Аргументуючи висновок про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні у вказаних постановах сторона обвинувачення посилається на не встановлення місцезнаходження підозрюваних, в тому числі і підозрюваного ОСОБА_7 , які оголошені в розшук.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, особа набуває статусу підозрюваного у кримінальному провадженні після отримання належним чином повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Разом з тим, з оглянутих в судовому засіданні матеріалів скарги встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб та порядок, передбачений ст.ст.278, 135, 136 КПК України.

Так, із копії письмового повідомлення зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018 не вбачається підпису ОСОБА_7 про отримання даної підозри, при цьому наявний підпис адвоката ОСОБА_9 про отримання копії повідомлення зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018.

Також з наданих матеріалів вбачається, а саме з копії квитанції та опису, що 06.03.2018 повідомлення зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018 було направлено ОСОБА_7 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Окрім цього, наявна копія розписки про отримання копії повідомлення про підозру від 29.05.2017 та копії повідомлення зміну раніше повідомленої підозри від 06.03.2018, повістки про виклик старшим інспектором з кадрів КП «ЖИЛСЕРВІС 2» - ОСОБА_16 від 29.05.2018.

Так, суд звертає увагу, що захисник не наділений ані Законом, ані процесуальними повноваженнями вручати повідомлення про підозру своєму клієнту, обізнаність адвоката про наявність кримінального провадження, отримання процесуальних документів не є підставою для невиконання вимог кримінально процесуального законодавства щодо порядку вручення повідомлення про підозру.

В даному конкретному випадку, вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення захиснику, не можна сприймати як належне повідомлення такої особи, оскільки доказів, які б могли переконати вільного спостерігача, що таке повідомлення в подальшому було вручено особисто, в даному випадку ОСОБА_7 , також зазначене, на думку суду, стосується старшого інспектора з кадрів КП «ЖИЛСЕРВІС 2» - ОСОБА_16 .

Положення статті 280 КПК України, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.

Згідно з положеннями ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням даних обставин, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів про направлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб визначений кримінально-процесуальним законодавством, так як і не доведено отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру.

Копії повісток про виклик ОСОБА_7 до органу досудового розслідування та відповідний платіжний документ, який підтверджує факт направлення повістки на адресу: АДРЕСА_2 не є належним підтвердженням ухилення останнього від слідства, оскільки будь-яких належних доказів вручення поштового відправлення адресату слідчому судді надано не було.

Відтак, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що органом досудового розслідування до оголошення ОСОБА_7 в розшук було вжито всіх заходів щодо виклику останнього до органу досудового розслідування слідчому судді не надано, що свідчить про неналежне повідомлення підозрюваного про виклики до слідчого в порядку ст.ст. 133, 135, 137, 138 КПК України, а тому підстави для оголошення його в розшук не підтвердженні, оскільки орган досудового розслідування не надав відомостей, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ухвалами слідчих суддів неодноразово встановлювались факти неналежних повідомлень про отримання повідомлень про підозру та неналежних викликів підозрюваних до органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної постанови, яка не відповідає вимог ст. 110 КПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 110, 280, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на постанову прокурора другого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про зупинення досудового розслідування від 24.06.2019 року у кримінальному провадженні № 0000675 задовольнити.

Постанову прокурора другого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про зупинення досудового розслідування від 24.06.2019 року у кримінальному провадженні № 0000675 скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1