Справа № 538/1923/18
Провадження № 1-кп/539/40/2020
іменем України
12 лютого 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю : прокурора ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,
за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України,
У нічний час доби з 24 на 25 вересня 2018 року в с. Сенча Лохвицького району Полтавської області ОСОБА_7 у землі виявив закопану скляну банку, при відкритті якої всередині виявив ручну осколкову гранату РГД-5 зеленого кольору. У подальшому ОСОБА_7 привласнив для власних цілей знайдену ним ручну осколкову гранату РГД-5 зеленого кольору, яку в подальшому поклав до кишені своєї куртки та носив з собою. 25.09.2018 року в ході огляду місця події по вул. Героїв України,1, в с. Сенча Лохвицького району Полтавської області, поблизу магазину «Перлина», під двома багаторічними деревами, працівниками Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області відповідно до висновку експерта №111 від 27.09.2018 року, було виявлено та вилучено: уніфікований запал до ручної гранати модернізований (УЗРГМ-2), корпус ручної гранати РГД-5 споряджений в середині, які в конструктивному поєднанні (зброї) будуть ручною осколковою гранатою РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 та відноситься до бойових припасів, яку ОСОБА_7 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, 25 вересня 2018 року близько 08.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в с.Сенча Лохвицького району Полтавської області, взявши до рук ручну осколкову гранату РГД-5 із уніфікованим запалом до ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2 пішов до місцевого магазину «Продукти», який розташований по вул. Першотравнева щоб поговорити із власником ОСОБА_9 . Так, зайшовши до приміщення даного магазину, ОСОБА_7 власника магазину не виявив, після цього з хуліганських мотивів, безпідставно, вчинив нецензурну словесну сварку із продавцем магазину ОСОБА_10 , яка того дня знаходилась на роботі. Під час словесної сварки, ОСОБА_7 нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки та моральності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, почав висловлювати погрози щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та пошкодження майна магазину. Свої погрози ОСОБА_7 підтвердив демонстрацією гранати, яку мав із собою, тримаючи її своєю правою рукою із кільцем від запалу на мізинці. Таким чином ОСОБА_7 залякав продавця магазину ОСОБА_10 , продовжуючи ображати її нецензурними словами, висловлював погрози застосування гранати, таким чином тримаючи ОСОБА_10 в страху. Пробувши в магазині близько 10 хвилин та вчинивши вище вказані дії, ОСОБА_7 покинув приміщення магазину.
Крім цього, восени 2018 року ОСОБА_7 придбав ніж, який без передбаченого законом дозволу носив з собою у наплічному рюкзаку для власних потреб. 25.09.2018 року в ході затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України та проведеним його особистим обшуком, у наплічному рюкзаку, що належить останньому, працівниками Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, відповідно до висновку експерта №1911 від 27.09.2018 року, було виявлено та вилучено один ніж, який являється військовим тактичним ножем «Glock KF 78», що відноситься до бойової холодної зброї, виготовлений промисловим способом із самостійно встановленим руків`ям та обмежувачем.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 суду пояснив, що він у минулому працював інструктором по різних видах спорту, працював із дітьми. Влітку 2018 року загинув його товариш, після чого він, будучи у стресовому стані став зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого у нього стали періодично виникати сварки із оточуючими, у нього значно погіршився сон. В кінці вересня 2018 року після чергового вживання спиртних напоїв він пішов до магазину, що в с.Сенча для того щоб поговорити із власником ОСОБА_11 . У магазині була працівник ОСОБА_12 , із якою у нього виник конфлікт, у ході якого він демонстрував ОСОБА_12 гранату, яку тримав у руці, ОСОБА_12 його дії сприйняла як реальну погрозу та злякалася. Потім він пішов до річки із гранатою. Через деякий час до нього підійшов його товариш ОСОБА_13 , який забрав у нього гранату. Він далі продовжив вживати спиртні напої. Потім приїхали працівники поліції, які його затримали. В ході його обшуку, працівники поліції виявили та вилучили у нього ніж, який він носив із собою для власних потреб, та який, як виявилося, є холодною зброєю. Гранату він знайшов перед подією, виривши її із землі за селом у заброшеному місці. За вчинене кається, шкодує, що вчинив такі дії, вибачився перед потерпілими, на даний час працює, періодично добровільно відвідує лікаря психіатра за місцем проживання.
Крім цього, вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України підтверджується наступними доказами :
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він є приватним підприємцем, осінню 2018 року до нього зателефонувала продавець ОСОБА_12 та сказала, що до магазину прийшов ОСОБА_7 із бойовою гранатою, вона була злякана. Коли він через деякий час приїхав до магазину, то там ОСОБА_7 вже не було. Після цього він пішов до селищного голови та повідомив про цей випадок;
-заявою ОСОБА_9 до Лохвицького ВП про вчинення злочину від 25.09.2018 року, а саме, про те, що 25.09.2018 року до його магазину зайшов ОСОБА_7 та погрожував продавцю Труш розправою, демонструючи предмет, схожий на гранату (т.1 а.с. 137);
-протоколом огляду місця події від 25.09.2018 р., в ході якого було оглянуто місце події ділянку місцевості в с. Сенча Лохвицького району Полтавської області, в ході якого працівниками поліції виявлено та вилучено складові частини гранати, які ОСОБА_14 сховав під деревами та які ОСОБА_7 добровільно віддав ОСОБА_14 (т.1 а.с. 143-145);
-висновком експерта від 27.09.2018 року № 111, згідно якого вилучені в ході огляду місця події 25.09.2018 р. предмети є : уніфікований запалом до ручної гранати модернізований (УЗРГМ-2), корпусом ручної гранати РГД-5 споряджений в середині, які в конструктивному поєднанні (зброї) будуть ручною осколковою гранатою РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 та відноситься до бойових припасів, яку ОСОБА_7 придбав та носив без передбаченого законом дозволу (т.1 а.с. 147-154);
-заявою ОСОБА_10 до Лохвицького ВП про вчинення злочину від 25.09.2018 року, у якій вона прохала притягнути до відповідальності ОСОБА_7 , який 25.09.2018 року прийшов до приміщення магазину, де вона працювала та за допомогою предмету схожого на гранату погрожував їй розправою (т.1 а.с. 158);
-протоколом затримання підозрюваного на той час ОСОБА_7 від 25.09.2018 року, в ході якого у ОСОБА_7 було виявлено при собі ніж та вилучено його (т.1 а.с. 159-165);
-рапортом працівника поліції від 25.09.2018 року, на підставі якого відомості було внесено до ЄРДР про те, що в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_7 у останнього було виявлено та вилучено ніж (т.1 а.с. 167);
-висновком експерта від 27.09.2018 року № 1911, згідно якого вилучений в ході особистого обшуку у ОСОБА_7 ніж являється військовим тактичним ножем «Glock KF 78», що відноситься до бойової холодної зброї, виготовлений промисловим способом із самостійно встановленим руків`ям та обмежувачем (т.1 а.с. 170-177).
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України поза розумним сумнівом.
Суд вважає, що ОСОБА_7 вчинив : суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу; суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень; суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №212 від 13.12.2018 року ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, іспитований не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. (т.1 а.с. 188-190).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №543 від 20.12.2019 року ОСОБА_7 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, наявне у ОСОБА_7 хронічне психічне захворювання позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. (т.2 а.с. 82-90).
Прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, оскільки останній на момент вчинення суспільно небезпечного діяння і в даний час є неосудною особою.
Захисник ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні вважали, що є підстави для застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Виходячи із положень ст. 19 КК України неосудна особа позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.
Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).
Проаналізувавши надані сторонами судового провадження докази, суд приходить до висновку, що противоправні суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_7 вчинив в стані неосудності, перебуває в стані неосудності на момент розгляду справи, а тому він підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Враховуючи характер та тяжкість вчиненого ОСОБА_7 протиправних суспільно-небезпечних діянь, висновок експертизи №543 від 20.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, та заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
При цьому суд враховує, що після проведення попередньої експертизи 13.12.2018 року пройшов значний час, а тому суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 вид примусових заходів медичного характеру саме відповідно до останньої експертизи від 20.12.2019 року.
Станом на час розгляду клопотання відносно ОСОБА_7 ніяка міра запобіжного заходу не обиралася.
Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.
Підстав для стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, суд не вбачає, оскільки у порядку, передбаченому ст. 124 КПК України вказане питання вирішується лише у разі постановлення обвинувального вироку.
Керуючись ст. ст. 395, 512-513 КПК України,
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України примусові заходи медичного характеру передбачені ст. 94 КК України у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речові докази по справі : уніфікований запал до ручної гранати, корпус ручної гранати, військовий тактичний ніж «Glock KF 78» - знищити; складний туристичний ніж повернути ОСОБА_7 як йому належний.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1