пр. № 1-кп/759/398/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання -ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006100 від 27.08.2019р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирославль Баранівського р-ну Житомирської обл., громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 04.05.2018р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 06.06.2018р. Коростишівським районним судом Житомирської обл. за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Радулин Баранівського р-ну Житомирської обл., громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого експедитором складського господарства ТОВ «Укрлогістика», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 23.08.2017р. Баранівським районним судом Житомирської обл. за ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки;

- 06.06.2018 Коростишівським районним судом Житомирської обл. ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 27.08.2019р. приблизно о 01.20год., знаходячись разом з ОСОБА_5 неподалік від буд. № 14-Д по бул. Кольцова в м. Києві, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_11 , який сидів на лавці біля під`їзду № 11 даного будинку, маючи при собі чоловічу сумочку з плечовим ременем.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 вирішили незаконно заволодіти чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , вступивши між собою в попередню злочинну змову.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, та діючи спільно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наблизились до ОСОБА_11 . Діючи згідно досягнутої з ОСОБА_5 домовленості, ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_11 з незначним запитанням. Коли ОСОБА_11 подивився на ОСОБА_4 , то останній, кулаком правої руки наніс ОСОБА_11 удар в обличчя, унеможлививши таким чином подальший опір останнього, заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в проекції хвоста лівої брови, лівої надбрівної ділянки, які за ступенем тяжкості, відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Після цього, ОСОБА_13 зірвав з ОСОБА_11 матерчату сумочку чорного кольору на плечовому ремені, вартістю 500 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Meizu Note 6», ІМЕІ І: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, вартістю 5500 грн., в чохлі чорного кольору з картою пам`яті, вартістю 250 грн., з захисним склом вартістю 200 грн., в мобільному телефоні перебували сім-картки операторів мобільного зв`язку: «Київстар», на рахунку якої знаходилось 50 грн., та «Лайф», на рахунку якої знаходились кошти в сумі 20 грн.; три кредитні картки «Ощадбанку», а також комплекти ключів, які не становлять майнової цінності, а всього майна на загальну суму 6520 грн., внаслідок чого ОСОБА_11 також заподіяно і легке тілесне ушкодження у вигляді садна на переднє-внутрішній поверхні лівого плеча в верхній третині.

Після цього, ОСОБА_14 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 6520 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав частково, та вважав, що його дії слід кваліфікувати як грабіж. При цьому суду показав, що раніше з потерпілим знайомим не був, але того вечора бачив його у стані алкогольного сп`яніння біля магазину «АТБ», де він висловлювався нецензурною лайкою у їх ОСОБА_5 адресу, чіплявся до них. Пізніше разом з ОСОБА_5 зайшли у двір будинку та знову побачили потерпілого на лавці біля під`їзду. Вони підійшли до нього, щоб запитати щось, що конкретно не пам`ятає. Через декілька секунд як потерпілий підняв голову, він вдарив його один раз рукою в голову, потерпілий від удару ліг на лавку. Свідомість потерпілий не втрачав, крові у нього не бачив. Чого наніс удар пояснити не може, хотів вдарити потерпілого, бо він до них напередодні чіплявся. Після того як він вдарив потерпілого, ОСОБА_5 забрав у нього сумку і вони пішли. Про вчинення злочину з ОСОБА_15 не домовлявся. Чому не зупинив ОСОБА_5 , коли той забирав сумку не знає, розгубився. Телефон заклали у ломбард тієї ж ночі, гроші витратили на власні потреби, а інше майно викинули. Телефон потерпілому повернув знайомий ОСОБА_5 , який заніс його у поліцію. Перед потерпілим вибачався, щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наведених вище обставин визнав частково, та також та вважав, що його дій слід кваліфікувати як грабіж. При цьому суду показав, що того вечора був разом з ОСОБА_4 біля магазину «АТБ» на бул.Кольцова в м.Києві. Вже була ніч, приблизно після опівночі. До них підійшов потерпілий, запитав, де можна купити пива, вони відповіли йому. Потерпілий був п`яний. Пізніше вони зустріли потерпілого біля під`їзду, він сидів на лавці, палив та пив пиво. Вони разом з ОСОБА_4 підійшли до нього попросити закурити. Потерпілий відповів, що не має, почав їх ображати. ОСОБА_4 наніс потерпілому удар в праву сторону обличчя. Потерпілий від удару впав на лавку, був у свідомості. Сумка була у потерпілого на плечі, і коли він впав, то впала і сумка, яку він забрав. Навіщо брав сумку пояснити не може. Телефон у ломбард запропонував продати він, але на документи ОСОБА_4 . Отримали за нього 1000грн., які витратили на свої потреби. Інше майно викинули. Перед потерпілим вибачились та повернули телефон. Про вчинення злочину з ОСОБА_4 не домовлявся. Затримали їх у хостелі. Приїхали працівники поліції, які сказали, що необхідно проїхати з ними для перевірки документів. Просить врахувати, що він є сиротою і його вихованням займалась бабуся, він щиро кається у вчиненому та просить не карати його суворо.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що раніше з обвинуваченими знайомий не був. 27.08.2019р. приблизно о 01.00год. перебував біля під`їзду будинку на бул.Кольцова в м.Києві, відпочивав. Сидів на лавочці, опустивши голову донизу. Помітив, що до нього підходять двоє молодих людей. Один з них, той що вище, підійшов до нього та задав якесь запитання. Він підняв голову і йому нанесли один удар в область лівого ока. Тут же, інший хлопець, що трохи нижчий, силою вирвав сумку, яка була у нього через плече та в якій знаходився телефон «Мейзу» білого кольору з чохлом та захисним склом, карткою пам`яті та телефонними картками. Телефон був досить новий, коштував приблизно 5000грн., також в його сумці були банківські картки, ключі від квартири та можливо якось незначна сума грошей. Після цього ці хлопці, яких він впізнає, як ОСОБА_15 та ОСОБА_16 втекли. Все події відбувались досить швидко. Освітлення біля під`їзду було нормальне. Удар йому наніс ОСОБА_16 , а сумку викрав ОСОБА_15 . Їх дії були узгоджені. Після того як обвинувачені втекли, він подзвонив у домофон до консьєржки, викликав швидку та поліцію. Швидка його забрала та в лікарні йому наклали шви на поранення, яке було досить глибоким. В стані алкогольного сп`яніння не був. Заяву про напад написав у той же день після того, як повернувся з лікарні. Обличчя обвинувачених запам`ятав чітко. На час вчинення злочину він офіційно перебував у відпустці, лікування проходив амбулаторно, але вийшов на роботу пізніше, оскільки був ще на лікарняному. Телефон повернуто слідчою, але не втому стані в якому він був, тому має до обвинувачених матеріальні та моральні претензії. Вартість викраденого майна, яка зазначена у обвинувальному акті та висновок медичної експертизи не оспорює.

Коли сумку з силою виривали, то нанесли ушкодження у виді садна ще й на плечі сумкою. Можливо бачив обвинувачених раніше в той вечір, коли заходив у магазин, але їх не запам`ятав та знайомиться з ними не планував. Щодо відео з камери відеоспостереження вказав, що його отримували працівники поліції, однак при огляді заяви про долучення такого відео, підтвердив її зміст. З приводу покарання для обвинувачених покладається на розсуд суду.

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази:

- протокол огляду місця події від 27.08.2019р. відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості, що розташована за адресою: м.Київ, бул.Кольцова, 14Д, напроти під`їзду №11 та встановлено місце вчинення злочину (а.с. 98-104);

- заява ОСОБА_11 про надання диску з копією відеозапису з камери відеоспостереження, встановленої при вході до під`їзду №11 буд. АДРЕСА_3 (а.с.105);

- протокол огляду предмету та документів від 19.09.2019р. відповідно до якого було проведено огляд CD-R диску «KAKTUS», на якому наявна директорія «27.08.2019» з відеофайлом «VID-2019091-9-WA0000». При активуванні якого встановлено, що він містить фрагмент відеозапису камери відеоспостереження, встановленої на фасаді будівлі під`їзду №11 по АДРЕСА_3 . На відеозаписі зафіксовано події з участю чоловіка, одягнутого в білу сорочку, джинси, з сумкою через плече чорного кольору, який підходить до під`їзду та сідає на лавочку. Через деякий час до нього підходять два хлопці, один з них одягнений у темні штани, світлу кофту та темні кросівки, другий одягнений у темну футболку, темні штани та білі кросівки. Після цього хлопець одягнений у темні штани, світлу кофту та темні кросівки завдає удар по обличчю, в цей час другий хлопець одягнений у темну футболку, темні штани та білі кросівки починає ритися в речах. В подальшому вищевказані хлопці втікають. Далі чоловік одягнутий в білу сорочку, джинси підіймається по сходах, але вже без сумки через плече (а.с.107-110, диск а.с.106);

- протокол огляду місця події від 27.09.2019р., відповідно до якого було оглянуто службовий кабінет, що знаходиться у Святошинському УП ГУ НП в м.Києві на пр.Перемоги, 109 в м.Києві. В кабінеті знаходиться чоловік ОСОБА_17 , який добровільно передав телефон «Мейзу» ІМЕІ І: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 для повернення його потерпілому ОСОБА_11 , даний телефон був вилучений (а.с.111-113);

- висновок експерта №042-1774-2019 від 26.09.2019р. згідно якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_11 з урахуванням судово-медичного огляду ОСОБА_11 від 26.09.2019, свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 27.08.2019 о 02.03год., у нього мали місце тілесні ушкодження: а) забійні рани в проекції хвоста лівої брови, лівої надбрівної ділянки; б) садно на переднє-внутрішній поверхні лівого плеча в верхній третині.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», кожне з вказаних тілесних ушкоджень у п. а) за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказане тілесне ушкодження у п. б) за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну. (а.с.114-118);

- довідка ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» №599/9 від 19.09.2019р. у якій вказано, що ОСОБА_4 звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» з приводу закладу мобільного телефону «Мейзу» ІМЕІ І: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 27.08.2019р. о 04.33год. (а.с.119).

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, показання в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 безспірно підтверджують факт причетності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення злочину відносно нього за обставин, встановлених судом, фактично не оспорюються і самими обвинуваченими, які підтвердили ті обставини, що ОСОБА_4 завдав удар потерпілому, а ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого, яким вони розпорядились на власний розсуд, заклавши мобільний телефон до ломбарду. Твердження захисту про те, що хоча обвинувачені і визнали фактичні обставини, однак, стороною обвинувачення, крім показань потерпілого, вина обвинувачених не доведена іншою сукупністю доказів, суд не приймає до уваги, а клопотання захисника ОСОБА_10 про визнання недопустимим доказом відеозапису з камер спостереження та похідні від нього докази, задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, такий запис надано потерпілим, отже зазначений доказ та похідний від нього протокол огляду, суд визнає належним та допустимим, та таким, що має значення у даному кримінальному провадженні. Узгодженість дій обвинувачених при вчиненні нападу на потерпілого, також вказує на те, що діяли вони за попередньою змовою. Також в судовому засіданні і достовірно встановлено, що обвинувачені мали умисел на заволодіння майном потерпілого та заволоділи ним, при цьому застосували насильство відносно потерпілого. Обвинувачені, хоча і вважали, що їх дії необхідно кваліфікувати як грабіж, однак висновок судово медичної експертизи щодо заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, не оспорювали, а суд звертає увагу на те, що напад у складі розбою слід розуміти, як умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого. Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, в даному конкретному випадку, слід розуміти, заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Посилання захисника ОСОБА_10 на ті обставини, що судом не усунуто суперечностей у показаннях в частині наявності попередньої зустрічі обвинувачених з потерпілим, не є обставиною, яка підлягає доказуванню та не впливає на встановлені судом обставини та кваліфікацію дій обвинувачених.

Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення є доведеним сукупністю зібраних у справі письмових доказів, в тому числі і всиновком судово-медичної експертизи, показаннями потерпілого та обвинувачених, відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 причетними до вчинення розбою відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Приймаючи до уваги, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, оцінюючи зібрані матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.187 КК України вірна, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Також вина обвинуваченого ОСОБА_13 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.187 КК України вірна, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілого, а також те, що потерпілому шкоду відшкодовано частково, шляхом повернення частини майна. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 вказаний злочин вчинено у період звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, його молодий вік, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.2 ст.187 КК України. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 невідбуту ним частину покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської обл. від 06.06.2018р.

Вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 04.05.2018р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу, відповідно до ч.3 ст.72 КК України, виконувати самостійно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно працює, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілого, а також те, що потерпілому шкоду відшкодовано частково, шляхом повернення частини майна. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 вказаний злочин вчинив у період звільнення від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, його молодий вік, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.2 ст.187 КК України. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 невідбуту ним частину покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської обл. від 06.06.2018р. та за вироком Баранівського районного суду Житомирської обл. від 23.08.2017р.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених солідарно судові витрати за проведення експертизи у сумі 1892,90 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської обл. від 06.06.2018р. та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 призначити у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.
Вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 04.05.2018р. відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 19.09.2019р.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської обл. від 06.06.2018р. та вироком Баранівського районного суду Житомирської обл. від 23.08.2017р., і остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 19.09.2019р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 1892 ( одна тисяча вісімсот дев`яносто дві) грн.90 коп. на користь держави.

Речові докази: лист ЦЕМД та МК 25.09.2019 за вих. №2232/Б з додатками (копіями карт виїзду бригади екстреної (швидкої) допомоги та картки (талона) виклику бригади), лист ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», CD-R диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження; телефон «Мейзу» ІМЕІ І: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , амбулаторну медичну картку з КНМ «Консультативно-діагностичний центр Святошинського р-ну м. Києва» з довідкою КМКЛ №12 №2032 від 27.08.2019р. залишити за належністю ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1