Провадження № 1-кп/639/162/20
Справа № 639/6778/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 11 липня 2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001183, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , в один із днів наприкінці червня 2019 року, більш точний час та дату встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, достовірно знаючи, що його сусідка ОСОБА_7 тимчасово не мешкає в належній їй на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_2 , вирішив стати на шлях систематичного вчинення таємного викрадення будь-якого її майна, яке, як на його думку, могло знаходитися, у вказаному житлі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у денний час доби в один із днів наприкінці червня 2019 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, спочатку проник на територію двору, належного ОСОБА_7 , пройшовши через хвіртку. Потім він, бажаючи досягти злочинного результату, використовуючи в якості знаряддя злочину належні йому викрутку та плоскогубці, зламав ними навісний замок до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та проник у зазначене житло з тим, щоб здійснити таємне викрадення чужого майна. Надалі ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого злочинного діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, таємно заволодів почергово виявленим чужим майном, а саме: газовим балоном об`ємом 30 літрів, виробництва СРСР, вартістю 66 грн., який забрав з підлоги в приміщенні коридору вказаної квартири, а потім чавунною пічкою-буржуйкою висотою 1,5 метри та шириною 1 метр, вартістю 291 грн., яку забрав також з підлоги в приміщенні коридору вказаної квартири. Після цього ОСОБА_6 , звернувши почергово на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд. Крім того, ОСОБА_6 06 липня 2019 року приблизно о 12 годині, відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку майна, належного ОСОБА_7 , знову вирішив продовжити викрадення її майна, а саме залізного баку, об`ємом 200 літрів, який, як йому достовірно було відомо, знаходився на даху літнього душу, розташованого на території двору квартири АДРЕСА_3 . Надалі, реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, охопленого єдиним злочинним умислом, спочатку проник на територію двору квартири АДРЕСА_3 , пройшовши безперешкодно через хвіртку паркану, яким огороджено територію вказаного двору. Потім ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, об`єднаним єдиною протиправною, корисливою метою, направленою на викрадення чужого майна, таємно заволодів залізним баком, об`ємом 200 літрів, вартість якого в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, який він зняв з даху літнього душу. Після цього ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 357 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 18325 від 29.08.2019 року.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорював.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею до суду заяви просила розглядати справу без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які не оспорюються обвинуваченим. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції обвинуваченого, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, зокрема матеріалів, які характеризують особу останнього.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні були дослідженні дані про особу обвинуваченого, встановлено, що він раніше не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання, за місцем якого характеризується позитивно, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_6 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, ст. 104 КК України, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

При застосуванні вимог ст. 75, 104 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд враховує послідовну позицію ОСОБА_6 під час досудового розслідування і розгляду справи в суді, яка направлена на визнання своєї вини в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Процесуальні витрати у розмірі 2198 грн. 08 коп. за проведення експертизи стягнути з законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів з позначкою виду платежу - за проведення експертиз.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року, а саме: з вилученого в ході проведеного 05.09.2019 року огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , металевої тачки 2-ох колісної з дерев`яним корпусом фіолетового кольору, яка визнана речовим доказом та повернути власнику, а також металевої викрутки з пластмасовою ручкою білого кольору і металевих плоскогубців з пластмасовою ручкою червоного кольору, які визнано речовими доказами та знищити їх.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та законному представнику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1