Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/185/20
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2020 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника Долинського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання начальника Долинського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про направлення засудженого для відбування покарання щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинської Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, засуджений вироком Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року за ч. 3 ст. 405 КК України з урахуванням ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2018 року до позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та шість місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та шість місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2018 року вирішено питання про застосування до ОСОБА_5 покарання за наявності вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року та вироку Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року та вироку Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

У лютому 2020 року начальник Долинського районного сектора філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 надіслав подання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 17 липня 2019 року, 27 липня 2019 року, 13 вересня 2019 року, 8 вересня 2019 року, 13 грудня 2019 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні начальник Долинського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти подання, оскільки відсутні підстави для направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду.

Засуджений ОСОБА_5 на розгляді подання заперечував проти направлення його для відбування призначеного покарання. Суду пояснив, що дійсно притягувався п`ять разів до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Характеризується позитивно, випадків неявки на реєстрацію не допускав.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом установлено, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та шість місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2018 року вирішено питання про застосування до ОСОБА_5 покарання за наявності вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року та вироку Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2018 року та вироку Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до підписки органу з питань пробації та письмових пояснень, засудженому ОСОБА_5 роз`яснено про покладені на нього судом обов`язки, а також про умови здійснення контролю, що ним також підтверджено в судовому засіданні.

17 липня 2019 року засуджений притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27 липня 2019 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

13 вересня 2019 року ОСОБА_5 знову притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

8 вересня 2019 року засуджений притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

13 грудня 2019 року ОСОБА_5 чергово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одночасно засуджений попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

За змістом ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Зі змісту рішень суб`єктів про накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_5 вбачається, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень на транспортні, а конкретно за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Зважаючи на характер правопорушень вчинення яких допускав ОСОБА_5 та за які на нього накладались адміністративні стягнення у виді штрафів, суд уважає, що вчинення цих правопорушень не може безумовно свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд вище зазначав, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Засуджений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, що у судовому засіданні зазначено представником органу з питань пробації, не допускав випадків неявки на реєстрацію.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений до кримінальної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався.

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що поведінка засудженого згідно з тими матеріалами, що надіслані до суду не свідчить про небажання стати на шлях виправлення, виправленням є процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, що створює у нього готовність до самокерованої, правослухняної поведінки, беручи до уваги ті факти, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, а відтак можливо стверджувати про відсутність підстав для направлення його відбувати призначене покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 369, 372, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у поданні начальника Долинського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року з урахуванням ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Повний текст ухвали проголошений 30 березня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1