233 № 233/1850/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міскрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002810, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження №0002810, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що 15.10.2013 невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_4 , завдавши останній матеріальний збиток на загальну суму 10000 грн., які вона перерахувала кредитною карткою на продиктований їй під час телефонної розмови банківський рахунок.

16.10.2013 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002810, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Вжитими під час досудового розслідування заходами встановити особу, яка причетна до вчинення злочину не видалось за можливе.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі становить 3 роки.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. На підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, п.2 ч.1 ст. 49 КК України, прокурор просить закрити кримінальне провадження №0002810, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених в останньому.

Потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, проти закриття кримінального провадження не заперечувала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Частиною 2 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей,встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України, зокрема, зобов`язує прокурора, слідчого вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, 16.10.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0002810 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме про те, що 15.10.2013 невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_4 , завдавши останній матеріальний збиток на загальну суму 10000 грн., які вона перерахувала кредитною карткою на продиктований їй під час телефонної розмови банківський рахунок.

Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка зазначає, що на початку жовтня 2013 року розмістила оголошення на інтернет - сайті безкоштовних об`яв «slando.ua» з приводу продажу норкової шуби, яка їй належить, при цьому вказала номер свого мобільного телефону, а саме « НОМЕР_1 ». 15.10.2013 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, невстановлена особа зателефонувала з мобільного номеру « НОМЕР_2 », та представившись ОСОБА_5 , запропонувавши придбати у неї норкову шубу, яку він побачив у оголошеннях на сайті «slando.ua». Під час телефонної розмови, чоловік на ім`я ОСОБА_5 пояснив, що він мешкає у м. Бердянськ Донецької області та попросив її, скористатися послугами «Нова пошта» та переслати йому норкову шубу. Після чого чоловік на ім`я ОСОБА_5 попросив її назвати номер її банківської картки «Приватбанк», строк її дії, дату її народження, на яку він перерахує грошові кошти у сумі 10000 гривень, на що вона дала згоду та продиктувала ОСОБА_5 всі дані. Також ОСОБА_5 поросив її піти до банкомату, для отримання грошових коштів. У цей же день вона пішла до банкомату «Приватбанк», який розташований на бульв. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області, та весь час розмовляла по телефону з ОСОБА_5 . Підійшовши до банкомату, вона, вставила свою банківську картку до банкомату, та ОСОБА_5 продиктував 6-значне число, яке вона ввела на екран, після чого банкомат показав, що транзакція проведена успішно, та з банкомату вийшов чек, де було вказано, що сума 10000 гривень була перерахована. Після отримання чеку вона сказала ОСОБА_5 , що перерахувала кошти, а не отримала, на що ОСОБА_5 відповів, що вона не правильно ввела цифри, та вимкнув телефон. Далі вона пішла до банку та заблокувала картку. При цьому працівники банку продиктували номер картки № НОМЕР_3 , на яку вона перевела грошові кошти у розмірі 10000 грн.; допитано свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що вранці 15.10.2013 року йому зателефонував племінник ОСОБА_7 , який перебуває в м. ВК №15 м. Перевальськ, з проханням перевести на його кредитку картку «ПриватБанк» грошові кошти, на що він погодився. Після чого на його телефон надійшло смс-повідомлення про зарахування 10000 грн. Згодом йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив перерахувати вказані кошти на різні банківські рахунки, які саме він не пам`ятає, оскільки їх по телефону диктував племінник, що він і зробив. Приблизно через 30 хв. йому зателефонувала невідома жінка та звинуватила в крадіжки її коштів. Ввечері того ж дня йому зателефонував племінник ОСОБА_5 з питанням чи перевів він кошти. Він повідомив ОСОБА_5 про телефонну розмову з вказаною жінкою. ОСОБА_5 його сказав, щоб він повідомив її телефон для того що все залагодити, тобто встановлено особу, яка можливо вчинила кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_7 ; ухвалою слідчого судді від 12.12.2013 наданий тимчасовий доступ на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме інформацію про рахунок за № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , та його персональні дані, число, місяць, рік народження, дані паспорта, його адресу за якою він зареєстрований, місце і час зняття грошових коштів, що зберігається в установі відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 5, проте вказана ухвала суду так і не була реалізована, та в подальшому ніяких процесуальних дій, окрім формальних доручень слідчого не проводилося, а було направлено до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що не відповідає вимогам п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, кримінальне провадження здійснювалося стосовно фактично встановленої особи та не може бути закрито судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Згідно з п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;

Відповідно до останнього абзацу ч.1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

В той же час, прокурор, не перевіривши вищенаведені факти, не провівши всіх необхідних слідчих та процесуальних дій для встановлення обставин, викладених потерпілою ОСОБА_4 , свідком ОСОБА_6 у протоколах допитів, передчасно направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження з підстав п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, що є істотними порушеннями норм кримінально-процесуального права.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0002810 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 284, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002810, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала оскарженню не підлягає.
.

Суддя