Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5004/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 ч.5 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 279/5004/19 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року, якою клопотання ОСОБА_7 задоволено частково та зараховано йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2017 року по 22.02.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року, -

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.06.2017 року по 12.03.2018 року та з 23.05.2018 року по 10.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Стверджує, що приймаючи рішення суд першої інстанції проігнорував довідку з ДП «Коростенська виправна колонія №71» та допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого не вірно встановив строки попереднього ув`язнення.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року №838-VIII (далі: Закон), а саме періоду з 16.06.2017 року 11.09.2019 року за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року.
Задовольняючи частково клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року (справа №740/3014/17) за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 285, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України у виді 4 р. 6 міс. позбавлення волі. Вказаним вироком було скасовано вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.11.2017 року в частині призначеного покарання.

Відповідно до змісту мотивувальної частини вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року до ОСОБА_7 , якого було затримано 16.06.2017 року в порядку приведення до виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.01.2017 року, з 25.07.2017 року було застосовано попереднє ув`язнення у виді залишення в СІЗО №31.

Згідно довідки ДП "Коростенська виправна колонія (№71)" в Чернігівському СІЗО ОСОБА_7 перебував з 23.06.2017 року по 12.06.2018 року та з 31.05.2018 року по 10.09.2019 року в зв`язку з переглядом справи за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню та зарахував у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 25.07.2017 року по 22.02.2018 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ від 26.11.2015 року).
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в часткове підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 285, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили з моменту проголошення (а.п. 16-19).
Згідно змісту мотивувальної частини вказаного вироку Апеляційного суду Чернігівської області до ОСОБА_7 , якого було затримано 16.06.2017 року в порядку приведення до виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.01.2017 року, з 25.07.2017 року було застосовано попереднє ув`язнення у виді залишення в СІЗО №31 для розгляду даного кримінального провадження (а.п. 17).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в п. 106 постанови від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається з копії вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.11.2017 року щодо ОСОБА_7 , який був скасований в частині призначеного покарання вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року, злочини за які засуджено ОСОБА_7 останній вчинив 17.02.2017 року та 16.06.2017 року (а.п. 13-14).
З огляду на вищенаведене, строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 рахується з 25.07.2017 року по 22.02.2018 року.
Доводи апелянта про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 16.06.2017 року, є безпідставними, оскільки відповідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 був затриманий 16.06.2017 року в порядку приведення до виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.01.2017 року щодо останнього (а.п. 12), а тому вказаний строк не є строком попереднього ув`язнення.

Доводи апеляційної скарги засудженого про зарахування і іншого строку з 23.05.2018 року по 10.09.2018 року в зв`язку з переглядом справи за нововиявленими обставинами, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки зазначений строк не є строком попереднього ув`язнення в розумінні вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення» та не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання згідно правил ч.5 ст.72 КК України в редакції 26.11.2015 року.
На підставі викладеного, ухвала суду щодо ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2019 року, якою клопотання ОСОБА_7 задоволено частково та зараховано йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2017 року по 22.02.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2018 року - без зміни

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: