ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/367/20 Справа № 204/223/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах затриманого ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про задоволення клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця Республіки Узбекистан, корейця, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який розшукується правоохоронними органами Республіки Корея у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї, -

ВСТАНОВИЛА:
14 січня 2020 року до суду надійшло клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця Республіки Узбекистан, який розшукується правоохоронними органами Республіки Корея у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця Республіки Узбекистан, який розшукується правоохоронними органами Республіки Корея у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї задоволено.
Визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_9 (мовою паспорта ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Корея. Продовжено застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Корея, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у ДУ «Дніпровська установа виконання покарання № 4». В задоволенні клопотання затриманого про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах затриманого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суду, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що він був призначений після того, як ОСОБА_9 звернувся зі скаргою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на дії захисника і з клопотанням про надання йому іншого захисника для написання апеляційної скарги. Просить поновити строк апеляційного оскарження.
В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що судом не враховано, що фактично до ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід ще ухвалою суду від 24 липня 2019 року, тобто станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали особа трималася під вартою вже майже 6 місяців, за дані 6 місяців питання, щодо його екстрадиції так і не було вирішено, клопотання взагалі не містить жодних доказів на підтвердження того, що реально за дані 6 місяців з боку відповідних органів було здійснено будь-які дії, щодо його екстрадиції.
На думку апелянта, судом при вирішенні питання про наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_9 не було враховано, що він офіційно одружений, вся його сім`я, а саме дружина, мати та дитина проживають в Дніпропетровській області, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Він також вже багато років проживає в України, неодноразово отримував посвідку про тимчасове проживання на території нашої держави. На території нашої держави раніше не судимий - неодноразово суду першої інстанції при розгляді минулих клопотань надавалися ці документи і про це вказувалося, але суд в своїх ухвалі навіть не згадує про це.
Матеріали справи не містять доказів того, що особа намагалася переховуватися, а враховуючи, що Він неодноразово звертався до відповідних органів України з метою продовження дозволу на проживання, то це прямо свідчить, що особа не збиралася і не збирається переховуватися.
Вказує, що судом було порушено право на захист ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки затриманого ОСОБА_9 , та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя вважав наявними визначені статтею 584 КПК України правові підстави для перевірки наявності підстав тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 до його фактичної передачі правоохоронним органам Республіки Корея.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Корея у зв`язку із вчиненням злочинів, передбачених №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї, та продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про його фактичну передачу правоохоронним органам Республіки Корея.
У відповідності до зазначеного клопотання, 15 червня 2019 року працівниками ОВС УКР ГУНП в Дніпропетровській області затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Корея у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї, з метою арешту та екстрадиції компетентним органам Республіки Корея.
Вироком Сувонного районного суду Республіки Корея від 14 липня 2016 року, ОСОБА_9 засуджено за вказані кримінальні правопорушення до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
22 липня 2016 року окружною прокуратурою Сувона Республіки Корея видано ордер на арешт громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До Міністерства юстиції України відповідно до «Європейської конвенції про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року надійшов запит Міністерства юстиції Республіки Корея про видачу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбуття кримінального покарання за вироком суду у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Проведення екстрадиційної перевірки Міністерством юстиції України доручено прокуратурі Дніпропетровської області.
Встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, відповідно до паспорту РФ № НОМЕР_1 .
Інкримінований ОСОБА_9 злочин за законодавством України відповідає ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тобто відповідно до «Європейської конвенції про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, діяння ОСОБА_9 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін не менше одного року, а саме більш тяжке покарання.
Строк давності притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за вчинений злочин, відповідно до вимог ст.49 КК України, не закінчився.
В ході проведення перевірки на теперішній час не встановлено обставин, що виключають видачу ОСОБА_9 компетентним органам Республіки Корея.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) з утриманням в умовах ДУ "Дніпровська установа виконання покарань №4
Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчився. Запити інших держав про видачу ОСОБА_9 не надходили.
Злочини, передбачені №342, №330, статті 1 №141, статті 1 №319, №329, статті 1 №369, №366 КК Республіки Кореї, не належать до військових злочинів і не має політичного характеру.
На даний час останній утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Доводи захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неспроможними, оскільки суду не було надано належним чином посвідчених державними органами документів, які б підтверджували наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного місця проживання на території України та місця роботи.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.
Так, нормами ч. 4 ст. 584 КПК України, регламентовано, що при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту, слідчий суддя керується положенням КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ж до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Як вбачається з вимог ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Частиною 11 цієї статті визначено, що межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Як вбачається з вимог ст. 589 КПК України, у видачі (екстрадиції) особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді не допущено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах затриманого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про задоволення клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою) щодо ОСОБА_9 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4