Єдиний унікальний номер справи 185/3541/19
Провадження № 1-кп/185/167/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001888 від 12 вересня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Потерпіла ОСОБА_9 та представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_7 у судовому засіданні заявили клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «ЗАЗ-ДЕУ», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , заборонивши його відчуження у будь-якому вигляді, з метою забезпечення позовних вимог у цивільному позові в даному кримінальному провадженні.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 підтримала заявлене клопотання.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що знайде гроші для відшкодування шкоди у найближчий час.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення.

З клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. Під час розгляду питання про застосування арешту майна сторони повинні надати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються ( ч. 5 ст. 132 КПК України). Цивільний позивач має вказати докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч. 3 ст. 171 КПК України).

Як зазначають потерпіла ОСОБА_6 та представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 необхідність застосування арешту вказаного майна полягає у забезпеченні цивільного позову, де вони є цивільними позивачами.

З контексту ч. 1 ст. 170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено в статті 171 КПК України вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Оскільки, ціна позову є 27127, 41 грн. матеріальна шкода, 300000 грн. моральна шкода, потерпіла та представник неповнолітнього потерпілого просять суд накласти арешт на автомобіль, вартість якого на думку суду, не перевищує ціну позову і є співмірною розміру шкоди, зазначеної у цивільному позові, враховуючи вимоги ч.8 ст. 170 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про накладення арешту на автомобіль.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_3 належить на праві власності автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» модель «SENS», номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним накласти арешт на майно на вищевказаний автомобіль з метою забезпечення позову в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 333 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання потерпілої ОСОБА_6 та представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO» модель «SENS», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на його відчуження та розпорядження.

Заборонити власнику автомобілю марки «ЗАЗ-DAEWOO» модель «SENS», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 відчуження та розпорядження автомобілем до скасування арешту.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1