КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/127/20
Провадження № 1-кп/177/81/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 16.01.2020 щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, з загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, громадянина України, невійськовозобов`язаного, раніше судимого: 1) 11.12.2001 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 140 ч. 3, 44 КК України до 2 років позбавлення волі; 2) 26.06.2002 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч. 3, 140 ч. 2, 215-3 ч. 2, 44, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 70 ч. 4 , 103 ч. 2 КК України, враховуючи вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2001 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 03.10.2003 з Божківської виправної колонії Полтавської області № 16, згідно з постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.09.2003, невідбута частина покарання становить 1 рік 11 місяців 2 дні; 3) 26.05.2005 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, 304, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднана невідбута частина покарання згідно з вироком від 26.06.2002 та остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 02.06.2008 з Ігренського виправного центру Дніпропетровської області № 133, за постановою Самарського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2008, невідбута частина покарання склала 8 місяців 2 дні; 4) 25.08.2009 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.05.2012 з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області № 21 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 5) 21.02.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 1 , 76 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 6) 23.09.2014 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2014 та остаточно призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі; 7 ) 03.12.2014 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів частково приєднане покарання згідно з вироком Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2014 та остаточно призначено 2 роки 5 місяців позбавлення волі; 8) 16.02.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до зазначеного покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, зараховано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2014 та остаточно призначено 2 роки 5 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 16.08.2016 з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94, згідно з ухвалою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016, не відбута частина покарання склала 4 місяці 2 дні; 9) 12.12.2016 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків частково приєднане покарання згідно з вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.02.2015 та остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 10) 28.02.2017 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2016 та остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 11) 06.04.2017 Саксаганським районним судом м Кривого рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2017 та остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 12) 22.05.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 06.04.2017 та остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 24.06.2019 з П`ятихатської виправної колонії № 122 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 13) 05.03.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 14) 11.03.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.
Так, ОСОБА_3 , діючи повторно, 15.01.2020, у невстановлений слідством час, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення особистого майна та обернення його на свою користь з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у середині магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, по вул. Центральна, буд. 24 а, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, при цьому розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , свідків та очевидців, наблизився до прилавку в середині магазину, звідки шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 Plus 64 ГБ», вартість якого відповідно до висновку судово-товрознавчої експертизи від 20.01.2020 № 1418, складає 1983 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят три) гривні 33 копійки.
Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вище вказане майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на власну користь та розпорядившись ним на свій розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1983,33 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що 15.01.2020 перебуваючи в приміщенні магазину «Радушаночка» по вул. Центральна, 24 а, в смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_6 , з прилавку магазину викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus 64 ГБ». Стверджував, що викрадений телефон повернено потерпілому, відповідно, завдані збитки відшкодовано. ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаювався та просив суд суворо не карати. Причиною вчинення злочину вказував скрутне матеріальне становище.

Потерпілий ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, однак у судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. При призначенні обвинуваченому покарання покладався на розсуд суду (а.п. 25).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак перебував на обліку у лікаря психіатра з 2003 по 2006 з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності, фізично здоровий, однак суспільно-корисною працею не займається, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності. Також суд враховує той факт, що маючи ряд судимостей, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчинення злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки вказаний умисний злочин вчинено ОСОБА_3 у період наявності в нього судимості за інший умисний злочин (зокрема, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2017).
Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів. На переконання суду, з урахуванням особи обвинуваченого, зокрема його багаторазових судимостей, більш м`які види покарань, які не пов`язані з позбавленням волі та передбачені санкцією відповідної статті, не зможуть забезпечити виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.
Зважаючи на те, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_3 до ухвалення щодо нього вироків Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2020 та Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2020, остаточне покарання обвинуваченому має бути визначено відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У зв`язку з тим, що у вказаному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання за даним вироком у виді 2 (двох) років позбавлення волі та покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2020 у виді трьох років позбавлення волі, поглинути покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2020 у виді 4 років позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з 25.01.2020, з моменту фактичного затримання згідно з протоколом від 25.01.2020 (а.п.87-91) .
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 Plus 64 ГБ», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 .
Матеріали кримінального провадження № 0000040 від 16.01.2020 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/127/20 (провадження №1-кп/177/81/20).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: