Справа № 355/994/16
Провадження № 1-кс/359/379/2020
У Х В А Л А
іменем України

«21» травня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання виконуючого обов`язки начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження № 0000681 від 10.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :
Виконуючий обов`язки начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000681, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов таких висновків.

В клопотанні прокурора зазначено, що 10.08.2016 року до чергової частини Баришівського ВП надійшло повідомлення від працівників департаменту протидії наркозлочинності про те, що за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зберігає прекурсори для виготовлення наркотичних речовин. За результатом проведення досудового розслідування встановити особу чи осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення не вдалося можливим.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті. При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КК України).

Згідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та як слідує з клопотання про закриття кримінального провадження, 10.08.2016 року до чергової частини Баришівського ВП надійшло повідомлення від працівників департаменту протидії наркозлочинності про те, що за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зберігає прекурсори для виготовлення наркотичних речовин. Під час досудового розслідування вчинені наступні дії: проведено огляд території домоволодіння, де мешкає ОСОБА_5 , ухвалою судді Баришівського районного суду від 12.08.2016 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , яке було вилученого під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , проведено допит свідків та проведено судово-хімічну експертизу, за результатами якої надані на дослідження рідини, є прекурсорами, обіг яких обмежено фенілнітропропен. Тобто матеріали справи вказують на пряму причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 311 КК України.

В той час у своєму клопотанні виконуючий обов`язки начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначає, що за результатом проведення досудового розслідування встановити особу чи осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення не вдалося можливим, дане твердження суперечить описовій частині клопотання та матеріалам кримінального провадження.

Суддя констатує, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження фактично не здійснювалося. Належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття вказаного злочину не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження № 0000681 від 10.08.2016 року, суддя вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Суддя зазначає, що з грудня 2016 р. до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду, досудове розслідування у кримінальному провадженні взагалі не здійснювалося.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі « Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. В той час як прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

За встановлених вище обставин, клопотання прокурора є передчасним і таким, що не підлягає до задоволення, а матеріали кримінального провадження слід повернути прокурору для організації продовження досудового розслідування та встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 371, 372 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання виконуючого обов`язки начальника Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження № 0000681 від 10.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.311 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскарженадо Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1