Номер провадження: 11-кп/813/1346/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» матеріали справи за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,-

встановив:

оскарженою ухвалою районного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 15.05.2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
обвинувачених в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що в Приморському районному суді м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження при розгляді в порядку ч.3 ст.331 КПК України питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до спливу продовженого строку, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених.

Ухвалою районного суду Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року, порядку ст.331 КПК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строком до 15.05.2020 року.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, районний суд врахував дані про особу кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тяжкість покарання, а також врахував, що судовий розгляд кримінального провадження на теперішній час не завершений та існування на даній стадії судового розгляду ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою застосувати до кожного з них запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Апеляційний розгляд за згодою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведено без участі їх захисників, які звернулись до апеляційного суду із заявами про неможливість прибуття в судове засідання апеляційного суду та розгляд апеляційних скарг обвинувачених без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинувачених, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг кожного з обвинувачених та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох злочинів проти власності середньої тяжкості та тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до шести років, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України; ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, який карається позбавленням волі до шести років, з правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи Рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року, яким визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

На даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено, але при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, суд керується загальними засадами кримінального провадження.

Для забезпечення перевірки законності та обґрунтованості тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали районного суду про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

За змістом ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовую, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи в порядку ст.331 КПК України питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених, районний суд виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З наданих апеляційному суду матеріалів убачається, що на стадії розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останні обвинувачуються в скоєні у тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином.

Мотивуючи не можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали.
Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що в даному кримінальному провадженні судовий розгляд лише розпочато та визначено порядок дослідження доказів, відповідно до якого необхідно буде допитати потерпілих, свідків, обвинувачених та дослідити докази. Отже, в наявний час судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершено.
Апеляційний суд вважає, що тяжкість пред`явленого на даній стадії судового розгляду обвинувачення ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий та ОСОБА_8 , який обвинувачується за двома епізодами злочинів проти власності, а також існування ризиків, а саме: обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні та продовжити злочинну діяльність, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинувачених та давали районному суду підстави для продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що забезпечити їх належну процесуальну поведінку можливо шляхом обрання їм запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання в м. Одесі є безпідставними, оскільки обвинувачені не надали на адресу апеляційного суду доказів щодо існування такого місця проживання.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як районним судом, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим та не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Одночасно, апеляційний суд вважає за необхідне звернути особливу увагу районного суду на положення ст.8 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» Суд роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У розумінні Європейського суду для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.

Аналіз наданих апеляційному суду копій матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пояснень обвинувачених та прокурора, свідчить про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції тривалий час. Протягом цього часу обвинувачені тримаються під вартою, але судовий розгляд не завершений та остаточне рішення не прийнято.

Апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ч.4 ст.28, ч.1 ст.318 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Звернути увагу районного суду на необхідність дотримання вимог ст.28, ч.1 ст.318 КПК України, щодо розумності строку розгляду кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4