Справа № 127/6650/20
Провадження №11-сс/801/263/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2020 року про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000545 від 19.03.2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,
який підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
прокурора: ОСОБА_9
захисника : ОСОБА_6
в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2020 року клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 01:35 год. 17 травня 2020 року.

Згідно клопотання слідчого 18.03.2020 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , почав ображати свого батька ОСОБА_10 нецензурною лайкою у відповідь на те, що останній зробив йому зауваження щодо його поведінки. У подальшому, під час сварки у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізовуючи даний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечних наслідків і, бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, перебуваючи у кухні квартири АДРЕСА_2 , взяв до рук кухонного ножа, після чого наніс ним ОСОБА_10 один удар в область грудної клітини.
Внаслідок дій ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_10 з отриманими тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до ВОКЛ ім. Пирогова та проведено оперативне втручання. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого ВОКЛ ім. Пирогова у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини зліва, лівобічного гемотораксу, що відповідно до пп. й) п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, належать до ушкоджень, що небезпечні для життя.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2020 року, відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати за необхідності інший запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі із покладенням певних обов`язків для забезпечення необхідної процесуальної поведінки.
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що в клопотанні слідчого, а в подальшому і в оскаржуваній ухвалі не викладено обгрунтування задекларованих слідчим ризиків, а посилання на загальний перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України недостатньо.
Суд першої інстанції не обгрунутував свою позицію і щодо невстановлення застави, оскільки мав право її застосувати, а саме посилання на норму ч.4 ст. 183 КПК України не є на думку захисту достатнім обгрунтуванням.
Слідчим не доведено наміру підозрюваного ухилятися від слідства та суду, стосовно можливого впливу на свідків та потерпілого, суд також не врахував, що у випадку вчинення такого впливу останні безперешкодно можуть звернутися до правоохоронних органів, що в подальшому може стати підставою для зміни запобіжного заходу .
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу не містить посилання на докази, які свідчать про те, що жоден з більш мяких видів запобіжних заходів не повязаних із позбавленням волі не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що також свідчить про відсутність ризиків, на які посилається суд.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за куріння та розпивання спиртних напоїв в громадських місцях, вчинення домашнього насильства відносно членів своєї сім`ї, зокрема потерпілого, вчинив злочин в стані алкогольного спяніння, офіційно не працевлаштований, до затримання вів антигромадський спосіб життя, тому підозрюваному неможливо застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт, оскільки підозрюваний на час вчинення кримінального правопорушення проживав разом з матірю та двома братами, які були свідками вчинення злочину, тому суд вірно застосував запобіжний захід, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, оглянувши матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 19.03.2020 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які мають значення для прийняття правильного рішення, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, не має постійного джерела прибутку, неодружений, раніше не судимий, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити чи сховати речові докази, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, тобто існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Сукупність встановлених слідчим суддею та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш мякий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти існуючим ризикам.
У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Обставини, які передбачені ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як слідчим суддею так і колегією суддів апеляційного суду, при вивченні в судовому засіданні матеріалів провадження, не встановлено.
Твердження захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, є непереконливими.
Прокурором належним чином доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, оскільки тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.
Приймаючи до уваги вищезазначене, перевіряючи законність та обгрунтованість рішення слідчого судді, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя в дотримання вимог ч. 4 ст. 183 КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено з застосуванням насильства та прийняв законне рішення про застосування запобіжного заходу без встановлення застави, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4