Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/256/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

продовжено строк тримання під вартою на 60 днів з 22.01.2020 року по 21.03.2020 року включно.

Цією ж ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22.01.2020 року по 21.03.2020 року включно, обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22.01.2020 року по 21.03.2020 року включно.
Цією ж ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 22.01.2020 року по 21.03.2020 року включно, обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Органом досудового слідства, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на 60 діб, мотивуючи тим, що 20.02.2020 року закінчується строк дії обраних обвинуваченим запобіжних заходів, ризики застосування запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину, обвинувачений ОСОБА_9 одружений, офіційно не працевлаштований, особистих доходів для проживання не має, є громадянином Грузії, на території України проживає нетривалий час. Відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в Кіровському районному суді в Кіровоградській області розглядається кримінальне провадження за ст.ст. 185 ч.3 , 187 ч.4 КК України, розгляд справи не завершений. Обвинувачений ОСОБА_8 є раніше судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжких злочинів, вчинених в період іспитового строку, одружений, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області. За таких обставин соціальні зв`язки обвинувачених не є стійкими. По справі не допитані свідки та потерпілі. Дана справа викликала значний суспільний інтерес.
Також суд вказав, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судовою колегією, не встановлено, а ризики, визначені ухвалами суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились.
Також судом зазначено, що в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.
Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді. Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинувачених під вартою та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати відносно ОСОБА_8 та призначити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтував тим, що жодних ризиків у клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою передбачених ст. 177 КПК України не доведено. Відсутні з цього приводу і факти, тому і в рішенні суду про ризики, вказано формально без яких не будь фактів, обставин, прикладів. В даній справі розумність тримання під вартою вже давно порушена, оскільки ніяких нових доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_11 не встановлено, а можливість їх отримання вичерпана. Також у клопотанні прокурора не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою. У даному випадку немає обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_12 до даної справи та обґрунтування відмови в іншому запобіжному заході.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №398/490/18, в провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000258 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №398/490/18, 22.01.2020 в судовому засіданні судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так суд першої інстанції у своїй ухвалі дійшов до правильного висновку, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину, обвинувачений ОСОБА_8 є раніше судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжких злочинів, вчинених в період іспитового строку, одружений, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області, а тому соціальні зв`язки обвинуваченого не є стійкими. По справі не допитані свідки та потерпілі. Дана справа викликала значний суспільний інтерес.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Також обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, колегією судді не встановлено.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні як обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та захисником-адвокатом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності прокурором в клопотанні про продовження строків тримання під вартою ризиків передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину, є раніше судимим за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжких злочинів, вчинених в період іспитового строку, проживав не за місцем постійної реєстрації в м. Миколаїв, був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів на території Кіровоградської області.
Крім того, доводи апеляційної скарги щодо відсутності обґрунтованої підозри та доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_8 до даної справи та обґрунтування відмови в іншому запобіжному заході є безпідставними, оскільки розгляд даного провадження в Олександрійському міськрайонного суду Кіровоградської області триває та на даний час не допитані свідки та потерпілі.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та скасування ухвали суду першої інстанції та застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 22.01.2020 року по 21.03.2020 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13 Ремез