ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/781/20 Справа № 187/1813/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000427 від 22.08.2019 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сорочино, Петриківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-якою застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, -

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
особи, щодо якої
застосовано примусові заходи
медичного характеру: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити ухвалу суду щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з її мотивувальної частини посилання на мету і мотив її дій при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи № 203 від 31.10.2019 року, ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, страждала і на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Зазначені хворобливі порушення психіки іспитованої виражені настільки значно, що позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованого їй діяння. На теперішній час іспитована також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними та потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психічної допомоги зі звичайним наглядом.

Посилається на те, що із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого мети і мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року було задоволено клопотання та застосовано щодо ОСОБА_7 , яка вчинила суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

За встановлених в ухвалі обставин, 21 серпня 2019 року близько 19.20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на відстані близько двохсот метрів від мосту через р. Оріль в сторону с. Сорочино Петриківського району Дніпропетровської області, що розташований в с. Сорочино Петриківського району Дніпропетровської області, переконавшись про відсутність сторонніх осіб та в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрала мобільний телефон марки «Samsung Duos», s/n НОМЕР_1 , модель GT-S6102, imei 1: НОМЕР_2 , білого кольору, 2011 року випуску, який належав ОСОБА_10 , яким на той момент користувався її неповнолітній син ОСОБА_11 , який зберігався на земельній ділянці, поблизу р. Оріль, вартість якого становить 210 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши тим самим ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 210 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та просила її задовольнити, думку особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та її захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу.

Частиною 1 статті 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:
1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;
2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до ухвали суд першої інстанції встановив, що своїми діями ОСОБА_7 вчинила суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Зокрема, судом першої інстанції було досліджено висновок судово-психіатричної експертизи № 203 від 31.10.2019 року, ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, страждала і на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Зазначені хворобливі порушення психіки іспитованої виражені настільки значно, що позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованого їй діяння. На теперішній час іспитована також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними та потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психічної допомоги зі звичайним наглядом.

Виходячи із передбачених ст. 19 КК України критеріїв, осудною є особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тоді як неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Враховуючи зазначене, особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи із положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки, зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності), а бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Отже, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином, а мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, при цьому прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.
Тому, із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

ОСОБА_7 , перебуваючи у стані неосудності, не могла усвідомлювати суб`єктивну сторону вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, що свідчить про відсутність мати умисел і мету, які відповідно до ст. 505 КПК України в цьому випадку встановленню не підлягають.

Допущені порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявні підстави для скасування ухвали суду щодо ОСОБА_7 та постановлення нової ухвали на підставі ч. 2 ст. 404, ст. 407 КПК України, оскільки не погіршується становище особи, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 .
Колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 вчинила суспільно небезпечне діяння за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України за таких обставин: 21 серпня 2019 року близько 19.20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на відстані близько двохсот метрів від мосту через р. Оріль в сторону с. Сорочино Петриківського району Дніпропетровської області, що розташований в с. Сорочино Петриківського району Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Samsung Duos», s/n НОМЕР_1 , модель GT-S6102, imei 1: НОМЕР_2 , білого кольору, 2011 року випуску, який належав ОСОБА_10 , яким на той момент користувався її неповнолітній син ОСОБА_11 , який зберігався на земельній ділянці, поблизу р. Оріль, вартість якого становить 210 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, заподіявши тим самим ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 210 гривень.

Зазначені обставини встановлені судом першої інстанції та не оспорювалися учасниками апеляційного провадження.

Враховуючи вищезазначене, на підставі ч. 2 ст. 19, п. 1 ст. 93, п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України до ОСОБА_7 підлягають застосуванню примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровськ ої області від 19 грудня 2019 року задовольнити частково.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровськ ої області від 19 грудня 2019 року, щодо ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4