Справа № 676/668/20
Провадження № 1-кп/676/196/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000590 від 28 грудня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда 3-їгрупи, пенсіонера, неодруженого, раніше судимого:
- 18 січня 2000 року Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ч.3 ст.81, ст.17 ч.3 ст.81, ст.44, ст.42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна з відстрочкою виконання вироку на підставі ст.46-1 КК України 1960 року на строк один рік без стягнення штрафу на підставі ст.44 КК України;
- 5 грудня 2000 року Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.140, ст.43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців без конфіскації майна, звільненого з місця позбавлення волі 03 червня 2002 року на підставі ст.53 КК України 1960 року умовно-достроково на невідбутий строк два роки два місяці п`ятнадцять днів;
- 11 червня 2003 року Кам`янець-Подільським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років, звільненого з місця відбування покарання 19 березня 2014 року по відбуттю строку покарання;
- 04 серпня 2016 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області за ст.360, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку на два роки,
- 18 травня 2017 року Кам`янець-Подільський міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.194, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць, звільненого з місця відбування покарання 30 серпня 2019 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 28 грудня 2019 року близько 13 год. 45 хв., знаходячись біля належного на праві спільної часткової власності потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домоволодіння АДРЕСА_2 , та пересвідчившись, що на його території відсутні власники, прийняв рішення про незаконне проникнення до приміщення житлового будинку, що розташований на території зазначеного домоволодіння.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_4 переліз через огорожу на територію зазначеного домоволодіння, де підійшов до вікна житлового будинку, після чого в порушення ст. 30 «Конституції України» (Кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду), норми ст. 12 «Загальної декларації прав людини» (Нiхто не може зазнавати безпiдставного втручання у його особисте i сiмейне життя, безпiдставного посягання на недоторканнiсть його житла, тайну його кореспонденцiї або на його честь i репутацiю. Кожна людина має право на захист закону вiд такого втручання або таких посягань), норми ст. 17 «Міжнародного пакту про громадянські та політичні права» (Ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання чи таких посягань), норми ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» (Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції), усвідомлюючи факт, що вказаний будинок йому не належить, не будучи зареєстрованим у ньому, не отримавши на це згоди власників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та суспільно-небезпечних наслідків, умисно, за відсутності законних підстав, порушуючи конституційне право недоторканості житла, шляхом розбиття віконної шибки, умисно незаконно проник у середину вказаного будинку, чим порушив недоторканість житла потерпілих.
Зазначеними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.1 ст.162 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному суспільно небезпечному діянні та не заперечив тих обставин, що дійсно 28 грудня 2019 року близько 13 год. 45 хв., знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , та пересвідчившись, що на його території відсутні власники, з метою погрітися та переночувати прийняв рішення про незаконне проникнення до приміщення житлового будинку, що розташований на території зазначеного домоволодіння. З цією метою переліз через металеву огорожу, оскільки хвіртка була зачинена за колодку, після чого підійшов до веранди житлового будинку, розбив ліктем лівої руки шибку одного з вікон веранди, через яке заліз всередину приміщення веранди, де кулаком руки розбив вікно однієї з кімнат, через яке заліз безпосередньо в приміщення житлового будинку в одну із кімнат. Проте, знаходячись всередині будинку, помітив, що спрацював датчик сигналізації, а тому вирішив покинути приміщення будинку. Вилізши з приміщення будинку тим же способом, яким проникав у нього, вийшов на вулицю, де його затримали працівники охорони.

Крім зізнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненому суспільно небезпечному діянні об`єктивно підтверджується дослідженими судом наданими стороною обвинувачення доказами.
Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000590 (а.с.34) вбачається, що 28 грудня 2019 року о 22 год. 13 хв. на підставі усної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.162 КК України були внесені відомості про те, що 28 грудня 2019 року близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул.Свободи в с.Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, шляхом розбиття віконного скла незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28 грудня 2019 року (а.с.35), відповідно до якого ОСОБА_8 повідомила, що 28 грудня 2019 року близько 13 год. 50 хв. невідома особа таємно проникла в житловий будинок, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Даними протоколу огляду місця події від 28 грудня 2019 року з доданими до нього план-схемою та ілюстрованими таблицями (а.с.38-57), який проводився за добровільною згодою власників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , наданою ними слідчому в телефонному режимі (а.с.37) та в подальшому підтвердженому у письмовому вигляді (а.с.60,88), а також за добровільною письмовою згодою ОСОБА_8 (а.с.36), яка уповноважена власниками на здійснення догляду за домоволодінням, а отже є особою, яка ним володіє, згідно з якими оглянуто місце події, яким являється території домоволодіння АДРЕСА_2 . Цією слідчою дією встановлено, що вся територія зазначеного домоволодіння огороджена парканом. Вхід на територію домоволодіння здійснюється зі сторони дороги через хвіртку, яка на момент огляду відчинена, проте на ній наявний навісний металевий замок, за допомогою якого зачиняється хвіртка. Під час огляду житлового будинку, що розташований на території вказаного домоволодіння, виявлено, що в одному із віконних деревяних рам веранди відсутнє скло, уламки якого знаходяться на землі. Також виявлено відсутність скла в одному із віком кімнати житлового будинку, що розташована поруч із верандою, уламки якого знаходяться під вікном на підлозі веранди. Крім того, під час огляду житлового будинку на дверях однієї з кімнат виявлено та вилучено слід папілярного узору.

Яв вбачається з висновку експерта №4.6-0006:20К від 09 січня 2020 року (а.с.71-77), наданого за результатами проведення дактилоскопічної експертизи, що призначена постановою слідчого СВ Камянець-Подільського РВП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про призначення дактилоскопічної експертизи від 03 січня 2020 року (а.с.69), вилучений під час огляду місця події зазначений папілярний узор є слідом пальця руки розмірами 14х19мм, придатний для ідентифікації особи та залишений безіменним пальцем правої руки особи, аркуш паперу з відбитками пальців якої заповнений на імя ОСОБА_4 , зразки яких в останнього були відібрані відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 03 січня 2020 року (а.с.68) на підставі постанови про відібрання зразків для експертного дослідження від 03 грудня 2019 року (а.с.67).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 набули статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні на підставі заяв про залучення до кримінального провадження як потерпілого від 30 грудня 2019 року та 11 січня 2020 року (а.с.58,83), а у своїх заявах від 30 грудня 2019 року та 11 січня 2020 року (а.с.59,82) потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за незаконне проникнення до житлового будинку, що розташований на території належного їм на праві приватної спільної часткової власностідомоволодіння АДРЕСА_2 .
Факт належності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві приватної спільної часткової власності (по частці кожному) домоволодіння АДРЕСА_2 (до перейменування на підставі рішення №7 від 31 липня 2015 року сорок шостої сесії VІ скликання Камянської сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області «Про перейменування вулиць та провулків» (а.с.98) Ленінського комсомолу) в с.Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, на території якого розташований житловий будинок, в який незаконно проник обвинувачений ОСОБА_4 , порушивши таким чином недоторканість житла потерпілих, підтверджується наданими на підставі заяв потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.61) правовстановлюючими та реєстраційними документами на зазначене домоволодіння свідоцтвами про право власності на спадщину за законом, що видані 07 квітня 2012 року та 03 грудня 2012 року приватним нотаріусом Камянець-Подільського районного нотаріального округу ОСОБА_10 (а.с.64,87), витягом про державну реєстрацію прав №33924619 від 24 квітня 2012 року та №36756215 від 16 грудня 2012 року, що видані Камянець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.65,86) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26120895 від 28 серпня 2014 року та №29621507 від 18 листопада 2014 року, що видані Реєстраційною службою Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області (а.с.66,85).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16 січня 2020 року та відтвореного в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії, згідно з якими ОСОБА_4 з участю свого захисника ОСОБА_5 та понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, в деталях вказав яким чином він проникав та територію належного потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві приватної спільної часткової власностідомоволодіння АДРЕСА_2 та в подальшому в приміщення житлового будинку, що розташований на території зазначеного домоволодіння, і ці його показання співпадають із іншими доказами по страві даними протоколу огляду місця події від 28 грудня 2019 року.
Висновками судово-психіатричного експерта №21 від 20 січня 2020 року (а.с.106-108), який наданий за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, що призначена постановою слідчого СВ Камянець-Подільського РВП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизивід 17 січня 2020 року (а.с.104-105), підтверджено ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та в даний час виявляв та виявляє розлад психіки, що відноситься до легкого недоумства: «Легку розумову відсталість з поведінковими розладами», проте цей розлад на період інкримінованого йому злочину не позбавляв та не позбавляє на теперішній час його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період вчинення злочину ОСОБА_4 в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу, крім вищезазначеного, а також в стані паталогічного сп`яніння не знаходився. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у незаконному проникненні до житла, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше неодноразово п`ять разів судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі чотири рази проти власності (а.с.91-93,99-102), за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.96), на обліку в лікаря - нарколога не перебуває (а.с.94), перебуває на обліку в лікаря психіатра з приводу «Легкої розумової відсталості» (а.с.95), виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами (а.с.104-105), є інвалідом дитинства 3-ї групи та пенсіонером, а також має батьків інвалідів (батько інвалід 2-ї групи, мати інвалід з дитинства 3-ї групи) (а.с.97).
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує повне визнання винності у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що він є інвалідом дитинства 3-ї групи, на момент вчинення кримінального правопорушення виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами, яку виявляє і в даний час, а також має батьків інвалідів (батько інвалід 2-ї групи, мати інвалід з дитинства 3-ї групи).
Рецидив злочинів визнається судом як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 .
Тому, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, на думку суду ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.162 КК України.
Ураховуючи ті обставини, що ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних особливо тяжкого, тяжких та середньої тяжкості злочинів проти життя особи та власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, та після звільнення з місця позбавлення волі через незначний проміжок часу вчинив новий умисний злочин, а також наявністю в його діях обставини, що обтяжує його покарання, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 інших видів покарань, які передбачені санкцією ч.1 ст.162 КК України, у виді штрафу та виправних робіт, а також застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 КК України.
Разом із тим, ураховуючи обставини вчинення злочину, незначний розмір пошкодженого майна, а також цінність майна, що було пошкоджене, при незаконному ним проникненні до житла потерпілих, наявність багатьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який є інвалідом дитинства 3-ї групи, на момент вчинення кримінального правопорушення виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами, яку виявляє і в даний час, має батьків інвалідів (батько інвалід 2-ї групи, мати інвалід з дитинства 3-ї групи), а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 визначене покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції ч.1 ст.162 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
До того ж, як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого орган пробації дійшов висновку, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного злочину та небезпеки для суспільства оцінюється відповідно як: «високий» та «дуже високий», а також про те, що виправлення обвинуваченого, який становить високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, без обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Цивільний позов потерпілими не пред`являвся.
Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Також суд, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який ніде офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних особливо тяжкого, тяжких та середньої тяжкості злочинів проти життя особи та власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, є інвалідом дитинства 3-ї групи, виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, що унеможливлює його самостійно виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до припису про виїзд до місця відбування покарання, вважає за необхідне відповідно до вимог ч.2 ст.57 КВК України направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, який виконувати у порядку, передбаченому ч.2 ст.57 КВК України, а саме направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Цивільний позов не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно прийняти рішення, відсутні.

Речові докази пару матерчастих кросівок чорного кольору із вставками сірого, білого та синього кольорів з емблемою «Найк», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути законному володільцеві (обвинуваченому ОСОБА_4 ).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1