УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2019 Справа №607/28756/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003246 від 08 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на майно - земельну ділянку за кадастровим номером :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою Тернопільська область, м. Тернопіль вул. Митрополита Шептицького, 4В, яка перебуває у власності Тернопільської міської ради, у вигляді позбавлення права відчужувати і розпоряджатись нею та забороною використання її для будівництва.

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що посадові особи Тернопільської міської ради зловживаючи владою в супереч встановлених законом норм, на підставі підроблених документів наданих ТОВ «ТЕР-ВІВ», надали дозвіл на розроблення проекту землеустрою для обслуговування неіснуючої споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкцією під торгово-побутові-офісні приміщення за адресою Тернопільська область, м. Тернопіль вул. Митрополита Шептицького, 4В з метою отримання неправомірної вигоди та передачі земельної ділянки у незаконну власність ТОВ «ТЕР-ВІВ».

Правова кваліфікація кримінального правопорушення зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.09.2019 реєстратором Кременецької міської ради ОСОБА_5 зареєстровано об`єкт нерухомого майна №101 - споруду, для підприємницької діяльності загальною площею 8,5 кв.м. за адресою Тернопільська область, м.Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 4В на підставі технічного паспорта виданого 12.10.2018 ПП «ВОЛКАС» та довідки №68/19А від 13.05.2019 виданої ТОВ «Міське бюро інвентаризації».

25.10.2019 Тернопільською міською радою видано рішення №7/39/170 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Митрополита Шептицького, 4В ТОВ «ТЕР-ВІВ».

В ході проведення слідчих дій встановлено, що за вказаною адресою відсутній будь-який об`єкт нерухомого майна, а також управлінням містобудування, архітектури та кадастру міської ради не присвоювався адресний номер об`єкту нерухомості споруді для підприємницької діяльності за адресою вул. Митрополита Шептицького, 4В. У зв`язку із цим до Тернопільської міської ради було направлено відповідний лист щодо розгляду даного питання на черговій сесії Тернопільської міської ради та скасування рішення від 25.10.2019 №7/39/170 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Митрополита Шептицького, 4В ТОВ «ТЕР-ВІВ», однак відповіді отримано не було.

У подальшому встановлено, що даній земельній ділянці на яку було вчинено злочинне посягання даним кримінальним правопорушенням присвоєно кадастровий номер: :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальним об`єктом, що зберегло на собі його сліди, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі як предмет, що є об`єктом кримінально протиправних дій.
Передачу у користування земельної ділянки для обслуговування неіснуючої споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкцією під торгово-побутові-офісні приміщення за адресою АДРЕСА_1 в обхід ст. 120 Земельного кодексу України було здійснено з метою отримання її у власність.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 192412856 від 10.12.2019 інформація щодо права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою АДРЕСА_1 , відсутня. Згідно даних публічно-кадастрової карти, дана земельна ділянка відноситься до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) для обслуговування споруди для провадження підприємницької діяльності з реконструкцією під торгово-побутові-офісні приміщення, тип власності не визначено.

Враховуючи, що дана земельна ділянка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, є необхідність запобігання можливості її подальшої передачі та відчуження, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі вищевикладеного, просить клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Виклик особи, у володінні якої знаходиться майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не здійснювався на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

На думку слідчого судді, дане клопотання підлягає задоволенню для збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання для будівництва, на майно, а саме:

- земельну ділянку за кадастровим номером :12:006:0056, площею 0,0456 га за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності Тернопільської міської ради.

Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1