УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2020 Справа №607/29984/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0003220 від 4 листопада 2019 року разом з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не судимого,

за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , особи, стосовно якої звернулись з клопотанням,- ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

У невстановлений час та день листопада 2019 року, у невстановленому місці в ОСОБА_3 , після виявлення предмету, схожого на корпус бойової наступальної осколкової гранати РГН із наявною всередині вибуховою речовиною підвищеної дії - гексогеном, виник намір, направлений на його незаконне придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

В невстановлений час та день листопада 2019 року, у невстановленому місці ОСОБА_3 розуміючи, що виявлений ним предмет може містити вибухову речовину, без будь-якого дозволу на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин взяв з собою виявлений предмет, схожий на корпус бойової наступальної осколкової гранати РГН із наявною всередині вибуховою речовиною підвищеної дії - гексогеном, тобто придбав вибухову речовину.

Надалі, ОСОБА_3 у невстановлений час та день листопада 2019 року, продовжуючи реалізовувати свій намір, без будь-якого дозволу на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, розуміючи, що наявний у нього предмет може містити вибухову речовину, переніс (перемістив) корпус бойової наступальної осколкової гранати РГН із наявною всередині вибуховою речовиною підвищеної дії - гексогеном до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де зберігав до 4 листопада 2019 року.

У подальшому, 4 листопада 2019 року у ранішню пору доби ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій намір, без будь-якого дозволу на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, розуміючи, що наявний у нього предмет може містити вибухову речовину, взяв із собою корпус бойової наступальної осколкової гранати РГН із наявною всередині вибуховою речовиною підвищеної дії - гексогеном та вийшов на вул. Київська в м. Тернопіль, де поблизу будинку №1 був зупинений працівниками ВКП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільської області і повідомив їм про наявність у нього корпусу гранати.

Того ж дня, близько 12:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, буд.10, куди його було попередньо запрошено, у присутності понятих видав наявний у нього корпус бойової наступальної осколкової гранати РГН із наявною всередині вибуховою речовиною підвищеної дії - гексогеном.

Таким чином, ОСОБА_3 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив вибухову речовину (гексоген), чим порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 з наступними змінами та доповненнями.

ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру не заперечив.

Заявив, що він дійсно поблизу одного із ставків в Тернопільській області знайшов гранату, котру в подальшому видав працівникам поліції.

Разом з тим, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки наведене повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні :

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , котрий повідомив, що він є співробітником поліції. По відношенню до ОСОБА_3 часто надходять заяви з приводу неправомірних дій останнього. 4 листопада 2019 року він разом із товаришем пішли до місця проживання ОСОБА_3 , оскільки у них була інформація, що останній причетний до вчинення крадіжки. Вони зустріли ОСОБА_3 поблизу будинку, де останній мешкає. В ході спілкування, ОСОБА_3 повідомив їм , що знайшов гранату, а також, що вона знаходиться біля нього. В подальшому ОСОБА_3 був ними доставлений в приміщення Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, де в присутності понятих видав слідчому наявну при собі гранату;

- даними протоколу вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 4 листопада 2019 року, в якому зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_3 корпусу гранати РГН з маркуванням А-ІХ-1 254-20-84, який відноситься до обмежено небезпечних ІІІ категорія, що упаковано в сейф пакет №АБ 012872;

- даними висновку експерта №3-147/19 від 05 листопада 2019 року судової вибухотехнічної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого, наданий на дослідження предмет є корпусом бойової наступальної осколкової гранати РГН, який придатний для здійснення вибуху за допомогою електродетонатора;

- даними висновку експерта №2.2-286/19 від 07 листопада 2019 року судової вибухотехнічної експертизи, відповідно до резолютивної частини якого вбачається, що на поверхні металевих частин міститься вибухова речовина підвищеної потужності - гексоген та неорганічні окисники: нітрит-іони, які могли утворитися в процесі вибухового перетворення;

- даними акту огляду №364 спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 12 листопада 2019 року, згідно якого у ОСОБА_3 встановлено розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Таким чином, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що у кримінальному провадженні достатньо даних, які вказують на те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тобто, придбання, зберігання та носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Однак, згідно висновку судово-психіатричного експерта №492 від 12 листопада 2019 року, в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод манії із психотичними симптомами, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння ОСОБА_3 страждав хронічним психічним захворюванням у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод манії із психотичними симптомами внаслідок чого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді гocпiтaлiзaцii до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Зважаючи на наведені обставини, а також враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3 , з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, що за станом свого психічного здоров`я він потребує госпіталізації до психіатричного закладу, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до неосудного ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 92-94 КК України за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З огляду на те, що сторонами не надано суду будь-якої інформації з приводу речових доказів, суд позбавлений можливості вирішити їх долю.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 512, 513, 516, 376, п.2 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, ст.ст. 92-94 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_3 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1