Провадження № 11-кп/4820/247/20
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції із ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі.
Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що строк перебування в СІЗО з моменту набрання вироком законної сили до моменту прибуття в місця відбування покарання не є строком попереднього ув`язнення, тому вимоги ОСОБА_7 про зарахування строку відбування покарання з 27.08.2014 року по січень 2015 року у строк попереднього ув`язнення і застосування положень ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року необґрунтовані.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив перерахувати строк перебування в СІЗО з 27.08.2014 року по січень 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року .
Ухвалу вважає незаконною, постановленою істотним порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти її задоволення, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, дослідивши особову справу засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
При постановленні ухвали судом дотримано вказані вимоги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, тобто в межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (редакція від 26.11.2015 року).
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»).
Згідно з ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року № 3352-XII попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Тобто в розумінні положень вищевказаної норми законодавства, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Отже, враховуючи вимоги вищезазначених норм закону, перебіг строку попереднього ув`язнення розпочинається з моменту фактичного затримання особи та закінчується моментом набрання вироком законної сили стосовно цієї особи.
Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком від 13.05.2014 року Заліщицького районного суду Тернопільської області ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі, міру запобіжного заходу залишено попередню - тримання під вартою, строк відбування покарання ухвалено рахувати з 13.11.2013 року (а.о.с. 20-23).
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року вказаний вирок залишено без змін (а.о.с. 32-35).
Вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13.05.2014 року щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 27.08.2014 року, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.о.с. 37).
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04.02.2016 року строк попереднього ув`язнення з 13.11.2013 року по 27.08.2014 року зараховано у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 44).
28.10.2019 року ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку відбування покарання з 27.08.2014 року по січень 2015 року у строк попереднього ув`язнення і застосування положень ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року.
Однак, вказаний період не може бути зарахований до строку покарання засудженого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення, оскільки такий у відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року № 3352-XII не є попереднім ув`язненням.

З огляду вказане, суд правильно відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Отже, доводи засудженого ОСОБА_7 про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними та такими, які не ґрунтуються на нормах закону.

Враховуючи те, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, колегією суддів не встановлено, судове рішення місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4