Справа № 152/1319/19
У х в а л а
іменем України

07 лютого 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1319/19
Провадження №1-кс/152/17/20

Слідчий суддя
Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

отримавши скаргу ОСОБА_2 на постанову заступника начальника СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження,

встановив:

06.02.2020 року до слідчого судді Шаргородського районного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову заступника начальника СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, в якій заявник просить: поновити строк для подання скарги, рахуючи його з 31.01.2020 року; скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 13.12.2019 року.
Мотивуючи скаргу заявник зазначив, що на підставі ухвали Шаргородського районного суду від 30.10.2019 року внесено до ЄРДР кримінальне провадження №0000303 за ч.1 ст.382 КК України, що мало місце 15.11.2019 року.
Досудове розслідування здійснював заступник начальника СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , який 27.11.2019 року надав доручення про проведення слідчих/розшукових дій з метою встановлення свідків та учасників кримінального провадження, їх допит.

В ході досудового розслідування допитано його дев`ятирічного сина, матір дитини ОСОБА_4 , матір ОСОБА_4 ОСОБА_5 , які не виконують рішення Шаргородського районного суду та перешкоджають у спілкуванні з сином.

Також, були допитані сусіди ОСОБА_4 .

Разом з тим, на його думку, орган досудового розслідування не визначився із об`єктивною стороною кримінального правопорушення, не допитав інших свідків та очевидців перешкоджання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йому у спілкуванні з сином, тобто умисного невиконання ними судового рішення.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесли йому тілесні ушкодження, що підтверджується відповідним висновком.

Очевидцями вчинення злочину були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в ході досудового розслідування могли бути допитані в якості свідків, але слідчий не з`ясував у нього відомостей про цих осіб.

Орган досудового розслідування стверджує, що його син не бажає з ним спілкуватися, але оцінка словам малолітньої дитини, яка надавала пояснення під страхом бути покараною, не надана належним чином, оскільки не проведена відповідна судова експертиза, яка б надала висновок про психофізіологічний стан розвитку дитини.

Проте, орган досудового розслідування не намагався зібрати достатні докази для встановлення фактичних обставин справи.

13.12.2019 року слідчим винесено постанову про закриття провадження, яка не відповідає нормам КПК України, а також при неповно з`ясованих фактичних обставинах справи.

Про винесення постанови від 13.12.2019 року він слідчим повідомлений не був.

Про закриття кримінального провадження він дізнався із повідомлення ГУНП у Вінницькій області, яке отримав 31.01.2020 року.

Так як повідомлення про наявність постанови від 13.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000303 він дізнався 31.01.2020 року, то вважає, що строк для подання скарги на вказану постанову ним пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.02.2020 року, зазначена скарга передана для розгляду слідчому судді Шаргородського районного суду ОСОБА_1 (а.п.14).
Вивчивши скаргу, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно із ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та якими особами.

Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.303 КПК України).

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті (ч.3 ст.303 КПК України).

Таким чином, пунктом 4 частини 1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника ОСОБА_2 на те, що ним не додано до скарги жодного доказу на підтвердження того, що він є у кримінальному провадженні №0000303 заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст.306 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За правилами п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Постанова про закриття кримінального провадження №0000303 датована 13.12.2019 року (а.с.10-12).
Із скарги не вбачається, коли ОСОБА_2 отримана постанова про закриття кримінального провадження від 13.12.2019 року, копія якої приєднана до матеріалів справи.

При цьому, скаржник звернувся до суду із відповідною скаргою лише 06.02.2020 року, тобто, після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

Як вбачається із скарги, ОСОБА_2 зазначає про те, що про наявність оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 13.12.2019 року йому стало відомо 31.01.2020 року із повідомлення ГУНП у Вінницькій області від 20.01.2020 року, яке він, як потерпілий, отримав саме 31.01.2020 року.

Скаржником ОСОБА_2 перед слідчим суддею ставиться питання про поновлення строку на оскарження постанови від 13.12.2019 року.

Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин. Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Так, частиною 1 ст.117 КПК України встановлено, що ухвалою слідчого судді, суду за клопотанням заінтересованої особи повинен бути поновлений процесуальний строк, який пропущений лише із поважних причин.

Разом з тим, скаржник ОСОБА_2 до скарги не надав жодних документів, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального процесу, передбачених ст.7 КПК України, та наведених вище положень ст.304 КПК України, які б свідчили про поважність причин пропуску строків звернення з відповідною скаргою до слідчого судді.

Так, у матеріалах, доданих до скарги, наявна копія оскаржуваної постанови, проте, відомостей про те, коли вона отримана ОСОБА_2 останнім не зазначено.

Крім того, ОСОБА_2 не додав жодних належних та допустимих доказів, що дізнався про наявність оскаржуваної постанови лише із листа ГУНП у Вінницькій області від 20.01.2020 року.

Також ОСОБА_2 не додав жодних належних та допустимих доказів, що отримав лист з повідомленням про закриття кримінального провадження на підставі постанови від 13.12.2019 року, лише 31.01.2020 року, оскільки відсутній будь-який поштовий документ або поштовий конверт, який би засвідчував вказану обставину.

У листі ГУНП у Вінницькій області від 20.01.2020 року за №24/М-61, який адресований ОСОБА_2 , понад підписом заступника начальника ГУНП у Вінницькій області начальника слідчого управління ОСОБА_8 , наявний запис: «отримав 31:01-2020 р Потерпілий», та міститься підпис.

Разом з тим, ким зроблено вказаний запис, ідентифікувати неможливо, тоді як ОСОБА_2 не додано жодного документу, який підтверджує його процесуальний статус як потерпілого у кримінальному провадженні №0000303.

До того ж, вказаний запис про отримання листа ГУНП у Вінницькій області потерпілим 31.01.2020 року не підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.85, 86 КПК України.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку.

Оскільки скарга ОСОБА_2 подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і слідчий суддя за заявою особи не знаходить підстав для його поновлення, то відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга підлягає поверненню, особі яка її подала.

Відповідно до ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст.117, 303, 304, 306, 309, 372, 395 КПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження від 13.12.2019 року.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову заступника начальника СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження повернути скаржнику ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На ухвалу слідчого судді про повернення скарги може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала ОСОБА_2 , разом із скаргою.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1