Справа № 201/1340/20
Провадження № 1-кс/201/626/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпро, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000310 від 07.02.2020 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії м. Галі, громадянина Грузії, одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_6 07.02.2020 року приблизно о 13:20 годині, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув за адресою: м. Дніпро, вул. Івана Акінфєєва, буд.5, де побачив автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_6 розпочав вчиняти дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, вартістю приблизно 13 000 доларів США, що в еквіваленті національної грошової одиниці дорівнює 321 750,00 гривень.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для дистанційного відкривання автомобілів та без ключового запуску двигуна, підійшов до автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, та сканував сигнал ключа вказаного автомобіля в той час коли потерпілий покидав автомобіль та дистанційно його зачиняв.

Далі ОСОБА_6 підійшов до водійської двері автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, та без дозволу володільця даного транспортного засобу за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для дистанційного відкривання автомобілів без ключового запуску двигуна відчинив двері автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, обладнаного без ключовим доступом, та проник до середини даного автомобіля.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів здійснив декілька спроб запустити двигун автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг запустити двигун та призвести в рух автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, та був затриманий на місці злочину власником автомобіля ОСОБА_8 .

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15,ч. 2 ст. 289 КК України.

Даний факт 07 лютого 2020 року був внесений до ЄРДР за № 0000310, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

07 лютого 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

07 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити із застосуванням застави в максимальному розмірі.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри, міцні соціальні зв`язки підозрюваного та постійного місця його проживання, у зв`язку з чим, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Також, на думку суду, доведеним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання, враховуючи його місце реєстрації в іншій країні та відсутності місця роботи.

Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри. При цьому підозрюваний скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, особистість підозрюваного, який, не працевлаштований, офіційно на території України не зареєстрований при цьому підозрюється у скоєнні злочину, який є тяжким, на думку суду такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 168 160,00 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком на 60 (шістдесят) днів.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою є 06 квітня 2020 року.
Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 168 160,00 гривень, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1