Справа №522/2428/20
Провадження № 1-кс/522/2874/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянув скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка виразилась у не вчиненні інших дій, які вони зобов`язані вчинити у передбачений законом строк, -

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка виразилась у не вчиненні інших дій, які вони зобов`язані вчинити у передбачений законом строк,
В обґрунтування скарги, заявник посилається на те, що 05.02.2020 року вона звернулась до Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0001454 від 28.12.2012 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. До теперішнього часу їй не повідомлено про результати розгляду клопотання, а також не отримано постанову про повну або часткову відмову у його задоволенні.

Позиція учасників судового процесу.
До судового засідання заявник не з`явилась, написала заяву про розгляд скарги за її відсутністю, обставини викладені у скарзі підтримує в повному обсязі, а тому з метою недопущення виникнення судової тяганини, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги на підставі ст. 22 КПК України.
Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, та відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Норми Кримінального процесуального кодексу України, на які посилається слідчий суддя при розгляді скарги.
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження
Частина 1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
Пункт 1. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
Стаття 66. Права та обов`язки свідка

Частина 1. Свідок має право:

1) знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується;

2) користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу;

3) відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню;

4) давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача;

5) користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті;

6) на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань;

7) ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження;

8) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом;

9) заявляти відвід перекладачу.

Частина 2. Свідок зобов`язаний:

1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду;

3) не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які безпосередньо стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, що здійснюються (здійснювалися) під час нього, і які стали відомі свідку у зв`язку з виконанням його обов`язків.

Частина 3. Особа, яку залучають до проведення процесуальних дій під час досудового розслідування як понятого або яка стала очевидцем таких дій, зобов`язана на вимогу слідчого, прокурора не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії.

Стаття 220. Розгляд клопотань під час досудового розслідування
Частина 1. Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Частина 2. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Стаття 307. Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування
Частина 2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
Пункт 1. скасування рішення слідчого чи прокурора;
Пункт 1-1. скасування повідомлення про підозру;
Пункт 2. зобов`язання припинити дію;
Пункт 3. зобов`язання вчинити певну дію;
Пункт 4. відмову у задоволенні скарги.
Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
05.02.2020 року ОСОБА_2 звернулась до Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0001454 від 28.12.2012 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
06.02.2020 року вказане клопотання було доставлено до Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, кур`єрською службою.
На момент розгляду скарги, відповіді щодо розгляду клопотання надано не було.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює в порядку передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, вказаних у ст. ст. 8, 9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмежене. Ці обмеження повинні мати законну мету і бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Після ознайомлення із матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що у кримінальному провадженні №0001454 від 28.12.2012 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 220 КПК України, не є: стороною захисту, потерпілою або його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а є лише свідком.
За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 24, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка виразилась у не вчиненні інших дій, які вони зобов`язані вчинити у передбачений законом строк- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

18.02.2020