11.06.2020
359/3958/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

01.05.2020 року приблизно о 17 год. 27 хв. інспектор взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області сержант поліції ОСОБА_5 (спеціальний жетон №0018762 посвідчення ДПП №007963) та заступник командира роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 (спеціальний жетон №0018717 посвідчення НОМЕР_1 ) призначені на посаду Наказом Департаменту патрульної поліції №1087 о/с від 19.11.2018, будучи одягнуті в формений одяг працівників поліції, виконуючи свої посадові обов`язки передбачені посадовою інструкцією поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль затверджені наказом Департаменту патрульної поліції від 31.10.2020 №187, а саме: первинне реагування на повідомлення про правопорушення, маючи позивний «Лемур 0152» відповідно до розстановки сил та засобів роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП, отримавши виклик від чергового чергової частини Бориспільського ВП ГУНП в Київській області та підтвердивши його на службовому планшеті пристрій 00031334F0FE790C, де за попередньою інформацією в квартирі АДРЕСА_2 відбувалось адміністративне правопорушення прибули туди на службовому автомобілі національної поліції марки «Mitsubishi Outlender», номерний знак НОМЕР_2 . Прибувши до зазначеної адреси, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 піднялися на п`ятий поверх зазначеного будинку, керуючись ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» та ст. ст. 254-255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де звернулися до заявника ОСОБА_7 та почали її опитувати з приводу вчинення правопорушення.

Під час з`ясування обставин правопорушення, до працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_4 , який почав заважати працівникам поліції виконувати свої службові обов`язки з охорони громадського порядку, ображати їх нецензурною лайкою та виказувати висловлювання на їхню адресу з того приводу, що працівники поліції діють незаконно та мають поїхати з цього місця. На зазначені незаконні вимоги, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили до ОСОБА_4 законну вимогу припинити вчиняти незаконні дії щодо працівника поліції, який з`ясовує обставини правопорушення. Проте, на законні вимоги працівників поліції ОСОБА_4 не реагував та продовжував висловлюватися на їхню адресу нецензурною лайкою. Близько 18 год. 20 хв. працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , застосовуючи заходи фізичного впливу, почали тримати ОСОБА_4 за руки, одягаючи на нього наручники. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_5 який виконував службові обов`язки з охорони громадського порядку. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, посягаючи на авторитет органу державної влади, ОСОБА_4 , наніс два удари працівнику правоохоронного органу ОСОБА_5 в обличчя своєю головою та один удар ногою в грудну клітину останнього, завдавши тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі в ділянці носа з припухлістю м`яких тканин, синець в області грудної клітини, припухлість м`яких тканин в лобній області зліва із садном; забій м`яких тканин обличчя, носу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до висновку експерта №72. Таким чином, ОСОБА_4 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та показав, що дійсно 01.05.2020 року приблизно о 17 год. 27 хв. на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_3 він побачив двох працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які опитувати ОСОБА_7 . Він підійшов до них та почав заважати їм виконувати свою роботу, став ображати нецензурною лайкою та виказувати висловлювання на їхню адресу з того приводу, що працівники поліції діють незаконно та мають поїхати геть. На зауваження поліцейських він не реагував та продовжував нецензурно лаятися. З метою уникнення одягання на нього наручників, він наніс два удари ОСОБА_5 в обличчя своєю головою та один удар ногою в грудну клітину останнього. Як стверджує обвинувачений, в момент вчинення злочину він розумів, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменому одязі та при виконанні своїх службових обов`язків. Він не заперечує, що своїми протиправними діями заподіяв потерплому легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений, потерпілий та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, а тому щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Крім того, потерпілий та обвинувачений підтвердили в суді, що ОСОБА_4 добровільно відшкодовано шкоду, а тому добровільне відшкодування завданого збитку судом визнається обставиною, яка пом`якшує покарання. Водночас, обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відсутня.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином проти авторитету органів державної влади. У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває, характеризується за місцем свого проживання посередньо, нещодавно проходив службу у ЗСУ, а саме у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_4 , де зарекомендував себе з позитивної сторони. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

З огляду на тяжкість злочину, особу винного, доводи прокурора та потерпілого, які просили суд звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, його перевиховання і виправлення, а також попередження нових злочинів залишається можливим без ізоляції від суспільства. Таким чином, на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження. Речовий доказ, а саме: планшет марки «Huawei», модель BG2-U01 (постанова про визнання речовими доказами від 05.05.2020 р.) повернути потерпілому ОСОБА_5 . У зв`язку із тим, що обвинувачений звільняється від відбування покарання, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме: планшет марки «Huawei», модель BG2-U01 (постанова про визнання речовими доказами від 05.05.2020 р.) повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у виді цілодобового домашнього арешту - скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1