Номер провадження: 11-кп/813/820/20
Номер справи місцевого суду: 522/5615/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

засуджених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року у кримінальному провадженні №000065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2015 року, яким:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 358 КК України та призначено покарання за:

-ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України: з урахуванням вимог ч. 2 ст. 68 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 4 (чотири) місяці, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;

-ч. 2 ст. 307 КК України: із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 3 (три) місяців, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;

-ч. 3 ст. 358 КК України: у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

Згідно зі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років і 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_12 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09.11.2015 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_12 , термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту його фактичного затримання 09.11.2015 року по 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_12 , термін його попереднього ув`язнення, з 21.06.2017 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні сина 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 358 КК України та призначено покарання:

-ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України: з урахуванням вимог ч. 2 ст. 68 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 4 (чотири) місяці, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;

-ч. 3 ст. 358 КК України: у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

Згідно зі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років і 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_13 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09.11.2015 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_13 , термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту його фактичного затримання 09.11.2015 року по 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_13 , термін його попереднього ув`язнення, з 21.06.2017 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, працівника приватного підприємства «Сільверстоун», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 68 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_14 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09.11.2015 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_14 , термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту його фактичного затримання 09.11.2015 року по 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_14 , термін його попереднього ув`язнення, з 21.06.2017 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеса, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 68 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_15 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09.11.2015 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_15 , термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту його фактичного затримання 09.11.2015 року по 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 18.05.2017 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_15 , термін його попереднього ув`язнення, з 21.06.2017 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судами обставин.
Оскаржуваним вироком суду встановлено, що 28.07.2015 року, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_16 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено обов`язок не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора за 37 600 грн. придбати у нього, підроблений офіційний документ- паспорт громадянина України з фотокартками ОСОБА_16 та відомостями іншої особи, на що останній погодився.

Для реалізації злочинного умислу на збут підробленого документу ОСОБА_17 залучив ОСОБА_13 . 27.08.2015 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 передали ОСОБА_16 підроблений офіційний документ- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_18 .

Крім того, у ОСОБА_12 виник злочинний намір щодо злочинної організації та вчинення розбійного нападу групою осіб на водія та пасажирів транспортного засобу, яким здійснюються перевезення, з метою заволодіння чужим майном-грошовими коштами готівкою, а також вчинення аналогічних злочинів в майбутньому. Протягом жовтня-листопада 2015 року до складу групи увійшли двоє колишніх працівників органів внутрішніх справ ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у зв`язку з чим як організатор і керівник ОСОБА_12 розподілив ролі і функції кожного члена.

Достовірно знаючи про здійснення в один із днів на початку кожного місяця перевезення автомобільним транспортом грошових коштів з офісу компанії ТОВ «ЮГ НАФТОГАЗ» з м. Одеси до м. Києва, члени злочинної групи 09.11.2015 року спостерігали за офісом і транспортними засобами.

У той же день, заступник господарського сектору ТОВ «ЮГ НАФТОГАЗ» ОСОБА_19 разом з громадянином ОСОБА_20 вирушили з офісу розташованому у м. Одесі у напрямку м. Києва на належному ТОВ «ЮГ НАФТОГАЗ» транспортному засобі марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи при собі сумку з належними ОСОБА_19 грошовими коштами у сумі 188 036 доларів США, 319 254 грн та 13 500 євро, про що ОСОБА_12 одержав інформацію телефоном від невстановленої досудовим розслідуванням особи.

У той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, члени організованої групи згідно з попередньо розробленим планом злочинних дій та розподілом ролей, переслідуючи злочинну мету- заволодіння чужим майном- належними ОСОБА_19 грошовими коштами в сумі 4 908 489 грн, що відповідно до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, маючи при собі заздалегідь підшукані знаряддя і засоби вчинення злочину, а саме: пістолет «Форт 12Р», ємність з непрозорою рідиною (щоб позбавити водія огляду і змусити зупинити автомобіль), підроблені посвідчення працівників правоохоронних органів на їх ім`я, пістолет «Форт 12Р», 2 молотки, 9 промислових хомутів і клейку стрічку-скотч, розпочали таємне переслідування автомобіля марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_19 , у процесі якого ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 переодяглися в одяг імітуючи уніформу працівників правоохоронних органів та розподілили між собою маски для приховування обличчя, таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , особою (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) були виконані, передбачені ч. 1 ст. 14 КК України дії щодо піклування, пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників, змови на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для його вчинення, тобто вчинено готування для вчинення злочину, однак 09.11.2015 року, біля 11:00 годині безпосередньо перед початком розбійного нападу, в районі ДАІ «КП Дачне», розташованому на 450 км., автомобільної траси Київ - Одеса ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 були затримані правоохоронними органами, а знаряддя і засоби вчинення злочину вилучені.

Крім того, ОСОБА_12 , у місті Одесі не пізніше 08.11.2015 року у особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) незаконно придбав з метою збуту 2,45 грама наркотичного засобу «кокаїн», який за висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1629 від 19.01.2016 згідно з Переліком є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

У подальшому, ОСОБА_12 продовжуючи свій злочинний умисел щодо незаконного збуту наркотичних засобів незаконно зберігав 2,45 грама наркотичного засобу «кокаїн» за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_7 , у шафі кімнати до моменту його виявлення та вилучення 12 листопада 2015 року правоохоронними органами.

Відповідно до таблиць розмірів наркотичних засобів, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» № 188 від 01 серпня 2000 року вага вилученого наркотичного засобу «кокаїн» відповідає великому розміру.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 подав уточнену апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним. Просить вирок суду скасувати та направити до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду в загальному порядку в іншому складі суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що оскаржуваний вирок стосується інтересів його підзахисного, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, а саме обвинуваченого ОСОБА_11 .. Встановлені у цьому вироку відносно ОСОБА_11 обставини щодо вчинення злочинів у співучасті з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , не можуть вважатися встановленими, щодо ОСОБА_11 , оскільки у відповідності до вимог КПК України та практики Європейського суду суперечать принципам презумпції невинуватості, і потребують окремого дослідження при розгляді справи відносно ОСОБА_11 .

Також вимоги мотивує тим, що з моменту затримання 09.11.2015 року ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в ході досудового розслідування та судового розгляду вищевказаного кримінального провадження жоден з них не визнавав своєї вини в інкримінованих їм злочинах та стверджували про їх непричетність до злочинів. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 безпідставно утримувалися під вартою в Одеському слідчому ізоляторі майже 3 роки, склад судової колегії, яка розглядала цю справу неодноразово змінювався. Справа по суті судом розглядалася дуже повільно, суд безпідставно задовольняв клопотання прокурорів про продовження строку тримання під вартою вказаних осіб, через що стан здоров`я яких значно погіршився та в них виникли обґрунтовані сумніви в своєчасному, об`єктивному та всебічному розгляді справи судом. Обвинувачені, окрім ОСОБА_11 , були вимушені прийняти для себе рішення про визнання своєї вини в повному обсязі в інкримінованих їм злочинах.

Крім того, апеляційна скарга містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку, обґрунтоване тим, що причина пропуску строку є поважною, оскільки ані обвинувачений ОСОБА_11 , ані його захисник не брали участі під час розгляду кримінального провадження, за результатами якого ухвалено оскаржуваний вирок, а копію даного вироку захисник отримав лише 17.09.2019 року.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали доводи клопотання про поновлення строку та просили його задовольнити; обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які не заперечували проти задоволення клопотання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; інших учасників, які залишили вирішення питання про поновлення строку на розсуд суду; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, ЄСПЛ, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів не встановлено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів судового провадження оскаржуваний вирок суду ухвалено 22.06.2018 року без участі обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника. Копію даного вироку захисник ОСОБА_7 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , отримав 17.09.2019 року після подання заяви про отримання копії судового рішення (т. 3 а.п. 316). Факт отримання копії оскаржуваного вироку суду саме 17.09.2019 року підтверджений захисником ОСОБА_7 і в поданій апеляційній скарзі (т. 4 а.п. 16).

Апеляційну скаргу подано 28.10.2019 року безпосередньо до Одеського апеляційного суду, яка 31.10.2019 року за належністю була направлена до суду першої інстанції, що ухвалив вирок. Після чого 07.11.2019 року матеріали судового провадження за вищевказаною апеляційною скаргою надійшли на розгляд апеляційного суду (т. 3 а.п.319, 320, т. 4 а.п. 1).

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 зазначив, що він не зміг вчасно подати апеляційну скаргу після отримання ним копії оскаржуваного вироку, оскільки підготував скаргу своєчасно та в зв`язку з подальшим перебуванням у відпустці надав її підзахисному для подальшого подання її до суду. Зі слів свого підзахисного йому стало відомо, що останній захворів та своєчасно не подав апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що він не зміг подати апеляційну скаргу у передбачений законодавством строк, оскільки перебував на амбулаторному лікуванні.

При цьому доказів на підтвердження зазначених стороною захисту обставин, а саме перебування захисника у відпустці та обвинуваченого на лікуванні стороною захисту апеляційному суду представлено не було.

Виходячи з визначення поняття «поважні причини пропуску процесуального строку» ними визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах, встановленого законом проміжку часу.

З огляду на те, що норми КПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, а поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним та його вирішення покладається на розсуд суду, тому такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

На думку апеляційного суду, викладене вказує на те, що у захисника обвинуваченого ОСОБА_11 , який є юридично обізнаною особою, та якому відомі норми законодавства щодо апеляційного оскарження судових рішень не існувало об`єктивних перешкод вчасно звернутися із апеляційною скаргою, в тому числі і шляхом її надіслання поштовим відправленням. При цьому судова колегія також вважає безпідставними зазначені обвинуваченим на його думку поважні причини пропуску з огляду на перебування його на амбулаторному лікуванні, оскільки у даному випадку обвинувачений не був обмежений у пересування, що свідчило про можливість подання апеляційної скарги як наданням її особисто до суду, так і шляхом поштового відправлення у строк, визначений КПК України.

З урахуванням відсутності доказів на підтвердження обставин поважності причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою та зазначених стороною захисту обставин неможливості її подання у передбачений законом строк, судова колегія апеляційного суду не може розцінювати наведені стороною захисту причини пропуску цього строку як поважні та такі, що слугують підставою для поновлення пропущеного строку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що захисником та обвинуваченим не наведено жодних об`єктивних та обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку суду, які б колегія суддів могла визнати поважними.

Інших доводів, які вказують на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду захисник в поданій апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не навів.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Аналізуючи зміст вказаної норми закону, апеляційний суд доходить висновку, що процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин.

За таких підстав, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження захисником був пропущений без поважних причин, в зв`язку з чим поновленню не підлягає, а тому в задоволені клопотання захисника слід відмовити та повернути захиснику подану ним апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 117, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у кримінальному провадженні №000065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2015 року, та повернути подану ним апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3