Справа № 149/725/20
Провадження №1-кп/149/101/20
Номер рядка звіту 197
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000123 від 05.03.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозна Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Восени 2017 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в лісі, розташованому поряд із с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області, знайшов обріз мисливської рушниці та два патрони, які вирішив забрати собі, щоб в подальшому зберігати їх за місцем свого проживання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_5 починаючи з осені 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не представилося можливим, до 12.03.2020, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, незаконно зберігав вогнепальну зброю.
12.03.2020 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: предмет, який відповідно до висновку експерта № 74 від 18.03.2020 є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом мисливської рушниці, який виготовлений саморобним способом з деталей мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру, моделі «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 1969 року виготовлення, виробництва СРСР, шляхом укорочування стволів до залишкової довжини 430 мм та вкороченням ложа; два патрони, які відповідно до висновку експерта № 75 від 17.03.2020 є бойовими припасами до мисливської вогнепальної зброї мисливськими патронами 16 калібру, призначеними для стрільби з гладкоствольних мисливських рушниць 16 калібру.
Відповідно до висновку експерта № 74 від 18.03.2020 обріз мисливської рушниці, вилучений під час обшуку у ОСОБА_5 придатний для проведення пострілів.
Відповідно до висновку експерта № 75 від 17.03.2020 два патрони, вилучені під час обшуку у ОСОБА_5 придатні для стрільби.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
31.03.2020 року між прокурором Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно умов даної угоди прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 роки та у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 , а також захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та підтримання її умов.
Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно з ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, тяжким злочином.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, злочину, особу винного, який не працює, розлучений, раніше не судимий, позитивну характеристику за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31.03.2020 року між прокурором Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000123 від 05.03.2020 року, за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 до державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в розмірі 1884,12 гривень.
Речові докази:
-нестандартну гладкоствольну вогнепальною зброєю обріз мисливської рушниці, який виготовлений саморобним способом з деталей мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру, моделі «ТОЗ-БМ» № НОМЕР_1 , 1969 року виготовлення, виробництва СРСР, шляхом укорочування стволів до залишкової довжини 430 мм та вкороченням ложа; два патрони, які відповідно до висновку експерта № 75 від 17.03.2020 є бойовими припасами до мисливської вогнепальної зброї мисливськими патронами 16 калібру, призначеними для стрільби з гладкоствольних мисливських рушниць 16 калібру, які знаходяться на зберіганні в Управлінні логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП у Вінницькій області знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1