Справа № 308/1909/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену 14 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 16.01.2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт. Середнє Ужгородського району, українцем, громадянином України, з початковою освітою, тимчасово не працюючим, неодруженим, раніше не судимим, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 січня 2020 року близько 23 години 00 хвилин перебуваючи у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході словесної перепалки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останній удар рукою стиснутою в кулак в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_6 , впала на ліжко, після чого ОСОБА_4 , наніс ще два удари правою рукою в ділянку обличчя. Того ж дня 15 січня 2020 року близько 23 годин 30 хвилин, перебуваючи на території дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 стоячи біля підводи, наніс потерпілій ОСОБА_6 ще два удари рукою, стиснутою в кулак в ділянку обличчя, на що остання відчула гострий біль в ділянці щелепи, заподіявши їй подвійний перелом нижньої щелепи ангулярний справа та ментальний перелом верхньої щелепи зліва, ЗЧМТ, струс головного мозку, чим спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження. тобто ушкодження яке не є небезпечне для життя і не потягне за собою наслідків передбачених ст.121 КК України але спричинило тривалий розлад здоров`я .

Згідно висновку експерта №44 від 06 лютого 2020 року на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах обличчя в лівій підочній ділянці та в скроневій ділянці, а також виявлено накладену шину ОСОБА_7 на щелепу. Згідно даних медичної документації, заповнених на її ім`я ОСОБА_6 , у неї виявлено: «Травматичний подвійний перелом нижньої щелепи ангулярний справа та ментальний перелом верхньої щелепи зліва. ЗЧМТ, струс головного мозку.» Вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, яким могли бути руки затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини. Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах обличчя в лівій підочній ділянці та в скроневій ділянці, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Згідно даних медичної документації, діагноз - ЗЧМТ, струс головного мозку, тілесні ушкодження, з врахуванням даних медичної документації, потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно даних медичної документації, діагноз - Травматичний подвійний перелом нижньої щелепи ангулярний справа та ментальний перелом верхньої щелепи зліва, потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Враховуючи дані медичної документації, характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у гр. ОСОБА_6 було спричинено не менше двох тілесних ушкоджень при цьому малоймовірно виникнення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту.
За таких обставин, встановлено достатньо підстав для висунення громадянину ОСОБА_4 обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 14.02.2020 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечила проти затвердження даної угоди., цілком розуміє наслідки затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України .

Із змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконати покарання, передбачене угодою. При цьому сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік. На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, потерпілу ОСОБА_6 , та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000077 від 16.01.2020 року підлягає затвердженню.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 , за ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я - кваліфіковано вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, оскільки не здійснюєвідповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, обставини вказують на правильну кваліфікацію діянь за ч.1 ст.122 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , за ч.1 ст.122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 14 лютого 2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 , визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ч.1 ст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, оскільки ОСОБА_4 , визнав узгоджену міру покарання в угоді.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 лютого 2020 року укладеної між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000077 від 16.01.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, кщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк засудженому обраховувати з моменту оголошення вироку.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1