КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

21 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001983 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
та обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Як встановлено вироком суду, 11.03.2019 року приблизно о 13.30 годин, ОСОБА_6 перебувала в приміщенні магазину «Пчілка» ТОВ «Легіон-2015», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 115-Д.

Переконавшись, що поряд немає працівників магазину та скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, вирішила таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 взяла: напій слабоалкогольний негазований «Longmixer», в кількості 2 шт., загальною вартістю 34 грн. 17 коп.; напій слабоалкогольний негазований «Longmixer» зі смаком апельсина, вартістю 17 грн. 08 коп.; напій слабоалкогольний негазований «Longmixer» зі смаком манго, вартістю 17 грн. 08 коп., раціон м`ясний «Леопольд» для котів з індичкою, в кількості 2 упаковки загальною вартістю 45 грн. 33 коп.; корм «Friskies Indoor» курка, овочі та садові трави для домашніх котів в кількості 2 упаковки, загальною вартістю 58 грн. 50 коп.; вино «Picnic Тамянка» столове, в кількості 2 штуки, загальною вартістю 77 грн. 00 коп., вино «Picnic Совіньйон» столове сухе, в кількості 1 штука, вартістю 38 грн. 50 коп., а всього товару загальною вартістю 287 грн. 66 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , поклала зазначену продукцію до торгового кошику та попрямувала до касової зони.

За товар не оплатила та пройшла повз касу, проте не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони, які виявили товар. який вона мала намір викрасти.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченої, посилається на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.
Зокрема, як зазначає апелянт, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, ряд пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 основного покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Однак, на думку апелянта, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_6 призначено явно несправедливе та невиправдано м`яке покарання із помилковим застосуванням ст. 69 КК України, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Враховуючи викладене, як вказує апелянт, застосування положень ст. 69 КК України є безпідставним та необґрунтованим, а покарання, визначене вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 23.10.2019 ОСОБА_6 необґрунтовано м`яким.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченій покарання.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував тяжкість скоєного нею кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима.
Обставинами, що у відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, позитивні характеристики, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу та враховуючи обставини справи, зокрема, кількість та суму викраденого, особу обвинуваченої, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, керуючись ст. 69 КК України, призначив покарання в розмірі нижчому від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 185 КК України, але не нижче, від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.
Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та особі винної.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 в яких він посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, колегія суддів не може з ними погодитися, оскільки вони не дають підстав для висновку про те, що призначене ОСОБА_6 покарання, як за своїм видом, так і розміром, є явно несправедливим через м`якість, з огляду на таке.
По-перше, доводи апеляційної скарги щодо наявності такої підстави для скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, як невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки, як прямо передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Між тим, в апеляційній скарзі не наведено будь-якого обґрунтування на підтвердження того, що покарання, призначене ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, є явно несправедливим через м`якість.
По-друге, що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України, яка, на думку апелянта, не підлягала застосуванню, то колегія суддів також не може з ними погодитися, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, в даному випадку ч. 1 ст. 185. При цьому, в такому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Приймаючи рішення щодо призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог закону, в тому числі передбачених ст. 53 цього Кодексу,оскільки встановлені під час судового розгляду дані, як про обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, так і про її особу, з урахуванням наведених у вироку обставин, що пом`якшують покарання, та з урахуванням відсутності обставин, що його обтяжують, дозволяли дійти висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а тому колегія суддів вважає призначене обвинуваченій покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 185 КК України, всупереч доводам апеляційної скарги, законним та обґрунтованим.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 , колегія суддів вважає необхідним залишити вирок суду без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/258/2020

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1