Номер провадження 11-кп/816/382/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року прокурору Сумської місцевої прокуратури повернуто обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002416 від 16.08.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Підставами для повернення обвинувального акту стала не відповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а саме відсутність в ньому відомостей про місце вчинення злочину (міста, району, області, вулиці, будинку де відбувалися події), що в свою чергу позбавляє суд можливості визначити підсудність даного кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року просив скасувати у зв`язку з її незаконністю, необґрунтованістю, та у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Просив призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд матеріалів даного кримінального провадження зі стадії підготовчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог прокурор стверджував, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для його повернення немає. Так, обвинувальний акт складений, затверджений та підписаний уповноваженими на те особами, до нього додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного ОСОБА_7 про отримання ним копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувальний акт містить відомості визначені п.п. 1-9 ч.2 ст. 291 КПК. Також, зі змісту обвинувального акту вбачається, що згідно з п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, прокурором в обвинувальному акті було сформульовано обвинувачення з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. При цьому, ним на підставі КПК України використано право сформулювати обвинувачення відносно ОСОБА_7 так, як він вважає за потрібне. Жодних вимог щодо обов`язкового зазначення у обвинувальному акті місця вчинення злочину, крім випадів, коли ці фактичні дані безпосередньо впливають на кваліфікацію діянь, чинний КПК України не передбачає. Так само, на переконання прокурора, кримінальним процесуальним законом не передбачено право суду після отримання для розгляду по суті обвинувального акту зі сформульованим обвинуваченням вимагати від прокурора, шляхом повернення обвинувального акту для усунення його недоліків, сформулювати в обвинувальному акті обвинувачення таким чином, яке суд вбачає достатнім для розгляду.

З огляду на викладене, прокурор переконаний, що суд першої інстанції, фактично вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки виконуючи вимоги ст. 314 КПК України, він не вправі давати будь яку оцінку повноті формулювання обвинувачення.

Крім того, суд не визначив конкретні заходи, які має вжити прокурор на усунення недоліків, не вказав з якою метою йому повертається обвинувальний акт, а також не встановив терміну для усунення недоліків.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд матеріалів даного кримінального провадження зі стадії підготовчого провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

У відповідності до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п.13 ст.3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого закону України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог кримінального процесуального закону формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, повернувши обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України, а висновки суду першої інстанції про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є обґрунтованими, оскільки при складанні обвинувального акту органами досудового розслідування допущені недоліки, які послужили обґрунтованими підставами для його повернення прокурору.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки у ньому відсутні відомості про місце вчинення злочину (міста, району, області, вулиці, будинку) де відбувалися події, тобто фактично не вказано місце вчинення злочину, що ставить під сумнів належну юрисдикцію суду, на розгляд якого направлено обвинувальний акт, оскільки відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. В обвинувальному акті лише в загальному описані встановлені в ході досудового розслідування обставини, що є окремою складовою обвинувального акту.

За таких обставин, на думку колегії суддів, поданий обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який не містить конкретного формулювання обвинувачення, є безумовним порушенням органами досудового розслідування вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурором не виконані в повному обсязі вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, таким чином складання відповідного обвинувального акту не грунтується на вимогах закону, що порушує право обвинуваченого на захист і розгляд даного кримінального провадження неупередженим судом, а тому суд не може призначити судовий розгляд.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про необгрунтоване повернення обвинувального акту, колегія суддів вважає помилковими та передчасними.

Місцевий суд правильно зазначив про те, що наслідком порушення вимог ч.5 ст.291 КПК України може стати порушення правил підсудності, що згідно п.6 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає чи може перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Доводи прокурора в апеляції про те, що суд вийшов за межі повноважень при підготовчому судовому засіданні є необгрунтованим, адже суд не вдавався до оцінки доказів по справі, а лише перевірив обвинувальний акт на наявність у ньому відомостей, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України.

Інші твердження прокурора про відсутність вказівки суду на строк, протягом якого прокурору необхідно усунути недоліки обвинувального акту, не ґрунтується на Законі, такої вимоги КПК України не містить.

Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підлягає поверненню прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002416 від 16.08.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4