Справа № 675/220/20
Провадження № 1-кп/675/58/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2020 р. м. Ізяслав
ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 , обвинувачений) в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , потерпіла), з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.
Так, 25.11.2019 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, ображаючи останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 30.11.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 26.11.2019 року, о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знову ж таки перебуваючи по місцю свого проживання вказаного вище, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого 30.11.2019 року працівниками поліції складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Надалі, 27 .11.2019 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 30.11.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
28.11.2019 року, близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання зазначеного вище, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, ображаючи останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 30.11.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 29.11.2019 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 30.11.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, 30 листопада 2019 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , також перебуваючи по місцю свого проживання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 30.11.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У зв`язку з вказаними діями постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03.12.2019 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, 03.12.2019 року, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 05.12.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У подальшому, 04.12.2019 року, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання, що зазначене вище , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 05.12.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, 05.12.2019 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по вже зазначеному місцю свого проживання знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 05.12.2019 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За всі вищезазначені дії постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.12.2019 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.
Крім того, 06.01.2020 року, о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 14.01.2020 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Надалі, 07.01.2020 року, о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, ображаючи її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 14.01.2020 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У подальшому, 08.01.2020 року, о 12 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання в чергове вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 14.01.2020 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, 09.01.2020 року, о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого працівниками поліції 14.01.2020 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
10.01.2020 року, о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи також по місцю свого проживання знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою,внаслідок чого працівниками поліції 14.01.2020 року відносно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За всі вищезазначені дії постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.01.2020 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 45 годин громадських робіт.
Також, 20.01.2020 року за заявою ОСОБА_4 рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 винесено обмежувальний припис на шість місяців із забороною: перебувати в місці проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань ближче 100 м до місця проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань ближче 100 м до ТОВ «ВІТАГРО» у с. Михнів, Ізяславського району, де працює ОСОБА_4 ; обмежено ОСОБА_5 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Разом з тим, 29.01.2020 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , порушуючи обмежувальний припис, перебуваючи по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічний вид домашнього насильства, а саме, ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які, по приїзду, припинили протиправні дії ОСОБА_5 .
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
31.01.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, згідно якої потерпіла з одного боку та обвинувачений з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 126-1 КК України.
Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт та надана згода сторін на призначення покарання у вигляді громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, про те, що йому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену міру покарання.
Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та повідомила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження судом угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, згідно вимог частин 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_5 встановлена в межах санкції статті 126-1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де характеризується негативно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_5 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про примирення, укладену 31.01.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31.01.2020 року покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази: копії справ про адміністративні правопорушення провадження №3/675/677/2019, №3/675/747/2019, №3/675/49/2020 та копію цивільної справи провадження №2-о/675/25/2020,- залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому, потерпілій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1