Провадження № 1-кс/742/1525/19
Єдиний унікальний № 742/2711/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.08.2019 року, та визначення місця його зберігання,-

В С Т А Н О В И В :

02.09.2019 року представник власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування постанови про арешт тимчасово вилученого майна, визначення його місця зберігання, накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 20.08.2019 року у кримінальному провадженні №0001085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на автомобіль DAF 95, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та на причіп марки LAMBERET LVFS-3Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та просив негайно передати останньому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими органами Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування ДТП у кримінальному провадженні №0001085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 України, з 02.08.2019 року, а 20.08.2019 року на вказані автомобіль DAF 95 та причіп марки LAMBERET LVFS-3Е було накладено арешт. Станом на момент звернення було встановлено, що потерпіла від ДТП та усі інші учасники не мають претензій до власників, усі необхідні та можливі слідчі дії проведені, інші законні володільці чи особи, які б заявляли права на автомобіль відсутні.
Основною підставою, на момент накладення арешту на майно, стало саме те, що відповідно до клопотання слідчого, підтриманого прокурором, автомобіль та напівпричіп визнавалися речовими доказами та з метою проведення необхідних експертиз і належного його збереження на момент внесення клопотання справді існувала необхідність у вказаній ухвалі, що у розумінні ч. 2 ст.167 КПК України узгоджувалося б з вимогами ст.170 КПК України щодо накладення арешту на майно, проте на даний час інші законні підстави для перебування автомобіля та напівпричепа під арештом відсутні, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням.

В судовому засіданні представник підтримав клопотання та просив його задовольнити, при цьому пообіцяв, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безперешкодно будуть надавати автомобіль та причіп на кожну вимогу слідчого, в разі задоволення клопотання.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, згідно з якою не заперечував щодо часткового задоволення клопотання у частині передачі транспорту на відповідальне зберігання власникам без зняття арешту та просив розглянути дане клопотання за його відсутності (а.с.18).

Вислухавши учасників судового провадження та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 від 20.08.2019 року на автомобіль DAF 95, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та на причіп марки LAMBERET LVFS-3Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , було накладено арешт у досудовому розслідуванні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001085 від 02.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.16).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів.

При цьому, у відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2, 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України .

Речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується під час ухвалення судового рішення: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Порядок зберігання речових доказів визначений ст.100 КПК України, при цьому п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України чітко визначає порядок дій при зберіганні таких доказів: «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження»
Окрім цього, пунктами п. 19 «Інструкції» чітко визначено що «Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової Міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи».
Тож, зважаючи на те, що в провадженні Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ще перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001085 від 02.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, де автомобіль DAF 95, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом марки LAMBERET LVFS-3Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовими доказами та накладено арешт, проте беручи до уваги, що слідчий у своїй заяві чітко вказав, що не заперечує проти передачі транспорту на відповідальне зберігання власникам, але без зняття арешту на даному етапі досудового розслідування, то слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає частковому задоволенню в частині передачі вказаного майна його власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, проте перебування його під арештом є цілком співмірним з втручанням у право на володіння ним до ухвалення судового рішення після з`ясування всіх обставин справи, тому в частині зняття арешту з вказаного майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.98,100, 170, 174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.08.2019 року, та визначення місця його зберігання - задовольнити частково.

Автомобіль марки DAF 95, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - передати на зберігання його власнику.

Причіп марки LAMBERET LVFS-3Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , - передати на зберігання його власнику.

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавати доступ до автомобіля та причепа відповідно слідчому чи прокурору на першу вимогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1