В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 19.07.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який одружений, має неповну вищу освіту, тимчасово не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року, приблизно о 07 годині 36 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі руху проспекту Соборного, зі сторони вулиці Лермонтова в напрямку вулиці Гагаріна в місті Запоріжжі, зі швидкістю не менше 65,1 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху у населених пунктах.
В цей же час, в районі будинку № 135, на проїзну частину проспекту Соборного вийшла пішохід ОСОБА_7 , яка в недозволеному для цього місці почала перетинати проїзну частину дороги справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час руху по вищевказаній проїзній частині, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину проспекту Соборного та рухалась в напрямку смуги руху керованого ним автомобіля, а також маючи технічну можливість уникнути наїзду на неї шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду, діючи із злочинною недбалістю, своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
Своїми діями, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.3, 12.4, 12.9 б), чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, відповідно до яких:
п.12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п.12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;
п.12.9.: «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , від отриманих тілесних ушкоджень, загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку судової медичної експертизи № 2628 від 20.07.2019, смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу, кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.
Таким чином, порушивши, під час керування транспортним засобом, правила дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та надав наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

Вранці 19.07.2019 він рухався на автомобілі зі сторони вулиці Лермонтова у напрямку площі Фестивальної з приблизною швидкістю 60-80 км/год. Наблизившись до площі Фестивальної його частково засліпило сонце. Він не очікував, що хтось може бути на дорозі, але відчув удар, зупинився, вийшов з автомобіля та побачив, що лежить жінка. Одразу викликав швидку допомогу та поліцію. Жінку він не бачив та навіть не міг уявити, що на дорозі може бути пішохід, оскільки знав, що на тому місці є підземний пішохідний перехід.
Він займається розвезенням товару по місту, а саме мобільних аксесуарів по магазинам та ринкам, і робота на транспортному засобі є його основним доходом. Він має дохід приблизно 8 000 грн. на місяць. У судовому засіданні вибачився перед потерпілою, щиро розкаявся та зазначив, що дуже співчуває потерпілій з приводу втрати рідної людини. Після дорожньо-транспортної пригоди він надавав потерпілій матеріальну допомогу в силу своїх можливостей.
Також пояснив, що він керує транспортним засобом з 2002 року та жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.
Потерпіла ОСОБА_4 , яка є онукою загиблої ОСОБА_7 , у судовому засіданні зазначила, що очевидцем події вона особисто не була.Вважає, що винними у даній дорожньо-транспортній пригоді є обидві сторони, оскільки її бабуся переходила дорогу у недозволеному місці. ЇЇ бабуся завжди переходила дорогу у цьому місці, хоча і знала, що там рух пішоходів заборонений, але вона казала, що у неї були хворі ноги, тому ніколи не користувалась підземним пішохідним переходом. Бабусі було 80 років та наскільки їй відомо, бабуся йшла до лікарні. Також вона пояснила, що ознайомилась з усіма експертизами, а тому претензій до обвинуваченого не має. Батько обвинуваченого частково оплатив похорони. Матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має. При розгляді кримінального провадження та при призначенні обвинуваченому покарання повністю покладається на розсуд суду. У судових дебатах зазначила про те, що не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого і вважає, що покарання зі звільненням від його відбування з іспитовим строком буде достатнім.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що очевидцем події він не був, а бачив лише наслідки дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася на площі Фестивальній, але не пам`ятає коли саме це було. Так, вранці, він рухався за кермом маршрутного таксі з людьми від універмагу України у напрямку вулиці Гагаріна по проспекту Соборному у правій смузі руху зі швидкістю 40-50 км/год. В очі світило яскраве сонце, яке трохи заважало. Було багато автомобілів. Згодом він зрозумів, що затор утворився у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Він зупинився та побачив, що на дорозі лежала жінка, а приблизно через 20-30 метрів стояв автомобіль «LANOS», поліції ще не було. Також він пояснив, що на місці дорожньо-транспортної пригоди пішохідного переходу немає, але є підземний перехід для перетинання дороги пішоходами.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що вранці 19.07.2019 він керував пасажирським автобусом, погода була ясною, світило сонце, але не воно не засвічувало очі. Він на своєму транспортному засобі прямував із зупинки громадського транспорту «Універмаг Україна» по пр. Соборному в напрямку вул. Гагаріна. Рухався у крайній правій смузі. В районі площі «Фестивальна», біля готелю «Інтурист» він побачив жінку похилого віку, яка переходила дорогу біля підземного пішохідного переходу. У зв`язку з цими обставинами він знизив швидкість руху свого транспортного засобу, показав поворот праворуч та попрямував до зупинки громадського транспорту площа «Фестивальна», де зупинився для висадки-посадки пасажирів. Від`їжджаючи від зупинки громадського транспорту, він включив поворот ліворуч, та у дзеркало побачив, що на місці пригоди зібралися машини, і подумав, що автомобілі пропускають жінку пішохода, яка перетинала дорогу. Саму подію дорожньо-транспортної пригоди він не бачив, про її обставини дізнався вже від слідчого.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона 19.07.2019 о 07 год. 40 хв. перебувала в районі зупинки громадського транспорту «Площа Фестивальна». Перебуваючи на зупинці, вона почула звук, після чого обернулася то побачила, що на дорозі лежала жінка біля якої стояв автомобіль «DAEWOO». Моменту коли саме відбувся наїзд на пішохода вона не бачила. Вона викликала швидку допомогу, яка приїхала швидко разом з працівниками поліції. Вона їх дочекалася та поїхала на роботу.

Свідки у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неодноразово викликалися у судове засідання шляхом направлення судових повісток за відомими суду адресами їх місця проживання. Разом із тим, судові повістки повернулися до суду не врученими із відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У судовому засіданні 03.04.2020, вислухавши клопотання захисника обвинуваченого, який відмовився від подальшого виклику у судове засідання свідків та просив змінити обсяг дослідження доказів у кримінальному провадженні, обвинуваченого, який підтримав свого захисника, а також думку прокурора та потерпілої, які не заперечували проти заявленого захисником клопотання, суд, виходячи із принципу змагальності у кримінальному провадженні, визнав недоцільним подальший виклик свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у судове засідання для їх допиту та змінив обсяг дослідження доказів у кримінальному провадженні.

З досліджених в ході судового розгляду кримінального провадження письмових доказів встановлено наступне.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2019, із схемою та фототаблицею до нього, дорожньо-транспортна пригода сталася на проїзній частині в районі буд. 135 по пр. Соборному в м. Запоріжжя, у зв`язку із наїздом транспортного засобу «DAEWOO LANOS»,реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода.

Слідчим зафіксовано, що на місці пригоди дорожні знаки не встановлено, об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, як праворуч так і ліворуч не виявлено, транспортний засіб має пошкодження у вигляді деформації правого переднього крила, розбитої передньої правої блок-фари, деформації нижньої передньої правої блок-фари, деформації бамперу у передній правій частині, розбиття лобового скла у правій частині, деформації правої стійки, деформації правого двірника (а.с. 62-80).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2019, який проводився на місці події, що знаходиться на проїжджій частині пр. Соборного, в районі будинку 135 в м. Запоріжжя, за участю свідка ОСОБА_15 , в умовах відповідним тим, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, схеми до протоколу огляду місця ДТП та фототаблиці, на підставі пояснень свідка було визначено темп та маршрут руху пішохода ОСОБА_7 (а.с. 90-93).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2019, який проводився на місці події, що знаходиться на проїжджій частині пр. Соборного, в районі будинку 135 в м. Запоріжжя, за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в умовах відповідним тим, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, схеми до протоколу огляду місця ДТП та фототаблиці, на підставі пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було встановлено місце наїзду на пішохода та із залученням експериментального автомобіля було встановлено, що з місця водія автомобіля «DAEWOO LANOS»пішохода ОСОБА_7 було видно за 100 метрів до місця наїзду (а.с. 94-99).
З протоколу додаткового огляду місця події від 13 серпня 2019 року, який проводився на місці події, що знаходиться на проїжджій частині пр. Соборного, в районі будинку 135 в м. Запоріжжя, у присутності водія ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6 , в умовах відповідним тим, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, схеми до протоколу огляду місця ДТП та фототаблиці, на підставі пояснень водія ОСОБА_5 було встановлено місце наїзду на пішохода та швидкість руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , а також встановлено, що до наїзду на пішохода він не гальмував, а загальмував вже після наїзду (а.с. 100-105).

З відеозаписів із системи відеоспостереження міста Запоріжжя «Безпечне місто» та протоколу огляду від 07.08.2019 електронного носія інформації (флеш-карти пам`яті «Kingston 16 Gb Micro SD») на якому містяться записи з камер зовнішнього спостереження встановлених в районі пл. Фестивальної в м. Запоріжжя, встановлено обставини скоєння 19.07.2019 дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої загинула пішохід ОСОБА_7 , яка перетинала пр. Соборний в районі пл. Фестивальна у недозволеному місці, поза межами підземного пішохідного переходу (а.с.160-166 ).
Висновком експерта судово-медичної експертизи № 2628 від 20.07.2019 встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу, кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

У сукупності поєднана тупа травма голови, тулубу, кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, з подальшою дислокацією і набряком головного мозку, нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів, є небезпечною для життя і за цією ознакою кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, у даному випадку смертельна, тому що між ушкодженням і смертю є прямий причинний зв`язок.
Враховуючи характер, локалізацію, механізм і давність виникнення тілесних ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, наявність ознак струсу та ковзання, увесь комплекс ушкоджень міг виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом з первинним контактом у внутрішню поверхню правої гомілки.
При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_7 не виявлено: метилового, етилового, пропілових, бутилових, амілових спиртів (а.с. 109-116).
Відповідно до висновку експерта № 9-472 від 16.08.2019, який складено за наслідками проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» встановлено, що на момент експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані (а.с. 121-129 ).

Відповідно до висновку експерта № 9-522/25-41 від 25.09.2019, який складено за наслідками проведення судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи з дослідженням обставин та механізму ДТП, встановлено, що швидкість руху автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед наїздом на пішохода знаходиться в інтервалі від 65.1 км/год до 68.3 км/год, з найбільш вірогідним значенням 66.7 км/год.
З моменту виходу пішохода в середню смугу руху (з моменту знаходження пішохода на лінії дорожньої розмітки 1.5, яка поділяє праву та середню смугу руху) до моменту наїзду складає 5 с.
Автомобіль «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням встановленої його швидкості руху в момент виходу пішохода на середню смугу руху знаходився на відстані 90.4 - 94.9 м до місця наїзду.
Водій ОСОБА_5 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України.
Дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам пунктам 12.3, 12.4, 12.9 п.п. б Правил дорожнього руху України; при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
Оцінка дій пішоходів не вимагає застосування спеціальних технічних пізнань в області експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, тому дії пішохода ОСОБА_7 можуть бути оцінені слідчим (судом) самостійно на підставі розділу 4 Правил дорожнього руху України.
Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 136-148).
Згідно з посвідченням водія НОМЕР_2 , ОСОБА_5 з 09 жовтня 2002 року має право керування транспортними засобами (а.с. 151).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 «DAEWOO LANOS», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,встановлено, що його власником є ОСОБА_16 (а.с. 152).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6350850 від 08.09.2018, забезпечений транспортний засіб «DAEWOO LANOS»,2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ,застраховано у АТ «СК «АХА Страхування». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. Строк дії полісу з 08.09.2018 по 07.09.2019 включно (а.с. 153).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2019, у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 154).
На підставі безпосередньо досліджених в ході судового розгляду кримінального провадження доказів, які отримані у передбаченому кримінальним процесуальним кодексом порядку, тобто є допустимими, належними та достовірними, суд доходить висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 є доведеним поза розумним сумнівом.

Як передбачено п. 12.3.Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху, обвинувачений ОСОБА_5 ,маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 , заходів щодо зниження швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або об`їзду пішохода, не вжив, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка від отриманих в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, обвинувачений хоча і не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, проте повинен був і міг їх передбачити, що свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості.

Таким чином, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, оцінюючи кожний доказ, досліджений у судовому засіданні з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, а його дії, що виразилися в порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди, крім обставин, визначених ст. 65 КК України, мають враховувати не тільки наслідки, що настали внаслідок кримінального правопорушення, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує і те, що пішохід ОСОБА_7 , за наявності підземного пішохідного переходу, перетинала дорогу з порушенням п. 4.7., п.п. ґ п. 4.14. Правил дорожнього руху України, поза підземним пішохідним переходом, тобто у недозволеному місці.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. При цьому, суд враховує, що зазначений злочин вчинено ОСОБА_5 з необережності.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Згідно висновку органу пробації, який викладено у досудовій доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , що складена 10.12.2019 старшим інспектором Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_17 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 низький, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі і окремих осіб, низький, виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням заходів мінімального впливу та контролю (а.с. 58-60).

Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , після вчинення злочину, який одразу після дорожньо-транспортної пригоди зупинився, викликав потерпілій швидку, добровільно надав матеріальну допомогу потерпілій на поховання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає добровільне надання матеріальної допомоги на поховання, до направлення кримінального провадження до суду, визнання обвинуваченим вини, а також щире каяття, про що свідчить поведінка обвинуваченого після злочину, його поведінка у судовому засіданні, де він щиро шкодував за те, що сталося, неодноразово вибачався перед потерпілою.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин справи, характеру допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, а також наявність у діях пішохода порушень Правил дорожнього руху України, яка переходила дорогу у недозволеному місці, низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, відомостей про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, без призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому, на думку суду, виходячи з викладених вище обставин, досягнення мети покарання можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства, а тому суд вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У недоцільності призначення додаткового покарання суд переконують встановлені судом обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що крім винних дій обвинуваченого, сприянню вчиненню даного злочину стало і порушення пішоходом ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України в частині переходу дороги у недозволеному місці, за наявності поблизу місця ДТП підземного пішохідного переходу, відомості про особу обвинуваченого, який, окрім зазначених вище обставин, має право на керування транспортними засобами з 2002 року, разом з тим відомостей про те, що за такий тривалий час він раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху матеріали кримінального провадження не містять, крім того, суд враховує позицію як потерпілої так і прокурора, які не наполягали на призначенні обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, а також те, що за поясненнями самого обвинуваченого, право керування транспортними засобами, є єдиною можливістю на даний час отримувати дохід та відповідно утримувати сім`ю.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування було проведено такі експертизи: судово-медична експертиза (висновок № 2628 від 20.07.2019); судова комплексна фототехнічна та інженерно-транспортна експертизи з дослідженням обставин та механізмів ДТП (№ 9-522/25-41 від 25.09.2019); судова інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок № 9-472 від 16.08.2019).

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи № 9-472 від 16.08.2019 витрати на її проведення становлять - 1 884,12 грн., експертизи № 9-522/25-41 від 25.09.2019 4396,28 грн.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню в ході досудового розслідування було проведено експертизи, висновки яких покладені в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 6280,40 грн., суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь державного бюджету України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 обиралася ухвалою слідчого судді від 21.10.2019 року у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та була продовжена ухвалою суду від 27.11.2019 строком до 27.01.2020, дія якої закінчилася і питання про її продовження сторонами кримінального провадження не ставилося.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, арешт на майно не накладався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки в період випробувального строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державного бюджету України судові витрати за проведення експертиз № 9-472 від 16.08.2019 та № 9-522/25-41 від 25.09.2019 у розмірі 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 40 копійок.

Речові докази:
-правий та лівий черевик пішохода ОСОБА_7 , передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ГУНП а Запорізькій області передати потерпілій ОСОБА_4 ;
-автомобіль «DAEWOO LANOS»,2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останньому;

-флеш-карту «Kingston 16 Gb Micro SD» із відеозаписами із системи відеоспостереження міста Запоріжжя «Безпечне місто» щодо обставин ДТП 19.07.2019 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-особисті речі померлої ОСОБА_7 , передані згідно розписки від 23.07.2019 потерпілій ОСОБА_4 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1