справа № 620/755/17
провадження № 1-кп/952/3/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.. Зачепилівка Харківської області матеріали кримінального провадженння №0000197 від 08.11.2017, №0000029 від 21.02.2018, 0000049 від 26.03.2018, 0000148 від 24.07.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже, Зачепилівського району, Харківської області, українця, громадянина України, непрацюючого, освіта неповна середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.06.2013 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 06.05.2014 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 04.05.2017 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 7 днів, -

в скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 29.10.2017 близько 10:00 год., прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу пройшов на територію даного домоволодіння, яке частково обгороджене і, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку бензинової коси марки «Байкал БК 3500», що належить ОСОБА_7 . Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 731,86 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 19.02.2018 р. близько 17-00 год., повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, через хвіртку, проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки здійснив таємне викрадення саморобної металевої печі загальною вагою 38 кілограм, яка належала потерпілій ОСОБА_8 . Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 247,00 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії по відношенню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 20.02.2018 р. близько 23-00 год. повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, шляхом відчинення хвіртки, проник на територію домоволодіння останньої, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння зірвав навісний замок з дверей господарської будівлі, після чого проник до середини, звідки здійснив крадіжку газового балону 3-50 ГОСТ 15860-70N, 25772, без газу масою 22 кілограма, газового балону 3-50 ГОСТ 15860-70N, 007680, без газу масою 18 кілограм та металевої (чавунної) плити вагою 12 кілограм. Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму612,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 25.03.2018 р. близько 14-00 год. повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, через хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки здійснив таємне викрадення алюмінієвої драбини вагою 7,850 кілограм, яка належала ОСОБА_9 . Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 271,84 грн.

Також, ОСОБА_4 в ніч з 22 на 23.07.2018, точного часу та дати органами досудового розслідування не встановлено, повторно, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, через хвіртку, проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вказаній території ОСОБА_4 , шляхом зривання навісного замка з дверей гаражу, проник до середини, звідки здійснив таємне викрадення насосу DAB PUMPS SPA Via Marko Polo 14-35035 JET102M, який належить ОСОБА_10 . Окрім цього, знаходячись у цьому ж гаражі ОСОБА_4 проник до автомобіля ВАЗ 2101, звідки здійснив викрадення автомагнітоли «Pioneer» MP3 JD-329, яка належала ОСОБА_11 . Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму1 507,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки у потерпілого ОСОБА_7 29.10.2017 року за ч.2 ст.185 КК України не визнав і пояснив, що ОСОБА_7 особисто дозволив йому продати бензокосу.

Стосовно інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме за фактом крадіжки майна в с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області у потерпілої ОСОБА_8 19 та 20.02.2018 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що крадіжки не скоював, а лише допомагав продавати газові балони та чавунну плиту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки у потерпілого ОСОБА_9 25.03.2018 року за ч.2 ст.185 КК України не визнав і пояснив, що син потерпілого, ОСОБА_12 , особисто дав йому алюмінієву драбину для продажу.

Будучи допитаний в судовому засіданні щодо факту крадіжки майна у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в ніч з 22 на 23.07.2018 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і підтвердив вище викладені обставини вчиненого злочину.

Однак не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні крадіжок у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 його вина та причетність до інкримінованих вище діянь, за обставин викладених в описовій частині вироку, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справ, а саме показами потерпілих, свідків та письмовими доказами по справі.

Вина ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України щодо факту крадіжки бензокоси у потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується наступними доказами:

Так, допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 29.10.2017, коли він знаходився у власних справах у Чернігівській області йому зателефонувала його співмешканка, яка є двоюрідною сестрою обвинуваченого, та повідомила, що поки вона перебувала у м. Красноград Харківської області з її подвір`я в с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області зникла бензокоса синього кольору марки «Байкал», яку купляв ОСОБА_7 . Після приїзду в с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області ОСОБА_7 запитував у ОСОБА_4 чи не брав він його бензокосу, на що останній відповів відмовою, тому потерпілий звернувся до відділення поліції із відповідною заявою. Через деякий час від мешканки цього ж села ОСОБА_13 , потерпілий дізнався, що до неї приходив ОСОБА_4 та пропонував придбати у нього бензокосу. Пізніше ОСОБА_7 стало відомо, що його бензокосу обвинувачений продав громадянину ОСОБА_14 . Потерпілий пояснив, що брати бензокосу ОСОБА_4 не дозволяв.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні надала пояснення згідно яких до неї восени 2017 року приходив ОСОБА_4 та пропонував придбати у нього бензокосу, але вона відмовилася, оскільки на запитання чия вона, обвинувачений відповів, що бензокоса належить потерпілому ОСОБА_7 та про те, що обвинувачений її продає ОСОБА_7 не знає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 з приводу показів свідка ОСОБА_13 пояснив, що дійсно приходив до неї та пропонував придбати у нього бензокосу, проте кому вона належить та звідки у нього останній свідку не повідомляв.

Наданими показами свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні підтверджується, що до нього восени 2017 р. прийшов ОСОБА_4 та запропонував придбати у нього бензокосу синього кольору марки «Байкал» за 300 грн. На запитання свідка кому належить дана бензокоса, обвинувачений відповів, що йому, після чого ОСОБА_14 придбав у ОСОБА_4 дану бензокосу за вказану ціну. Про те, що бензокоса належала ОСОБА_7 свідок не знав. Пізніше до нього приїхали працівники поліції та пояснили, що придбана ним річ крадена та належить ОСОБА_7 .

Крім свідчень вказаних свідків і потерпілого, винність ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

-протоколом огляду місця події від 21.11.2017 р. з фото таблицями до нього, під час проведення якого було встановлено, що сарай, де знаходилась бензокоса «Байкал» К-3500 не обладнаний дверима, двір із сторони городу парканом не огороджений;

-копією паспорту бензинової коси «Байкал» К-3500;

-висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 5107 від 16.11.2017 підтверджується, що вартість викраденої бензокоси на момент скоєння злочину складає 731,86 грн.

Вина ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України щодо факту крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_8 , підтверджується наступними доказами:

Показами свідка ОСОБА_15 який в судовому засіданні пояснив, що 19.02.2018 він перебував в центрі села Миколаївка Зачепилівського району Харківської області разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , де до них близько 17.00 год. підійшов ОСОБА_4 та попросив йому допомогти забрати деякі речі у його тітки, вони погодилися та пішли за обвинуваченим. Коли прийшли до домоволодіння, то він з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 залишився на вулиці, а ОСОБА_4 зайшов на територію домоволодіння та через деякий час вийшов з металевою піччю схожою на мангал. Вони всі разом пішли до ОСОБА_18 , яка придбала у ОСОБА_4 дану піч. Частину отриманих грошей ОСОБА_4 їм заплатив за допомогу.

Наступного дня, 20.02.2018, свідок разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_4 пішли в гості до ОСОБА_19 . Під час розмови ОСОБА_4 знов попросив їх сходити до його тітки та забрати деякі речі, вони погодились та всі разом пішли до домоволодіння до якого ходили вчора. ОСОБА_19 разом з ОСОБА_17 залишився стояти на зупинці, свідок разом з ОСОБА_16 перебували біля двору знайомої обвинуваченого, а ОСОБА_4 пішов до домоволодіння та виніс з двору два газових балони червоного кольору, чавунну плиту та попросив їх допомогти перенести речі до кущів, які знаходилися неподалік, після чого вони всі розійшлися. Зранку 21.02.2018 він та ОСОБА_4 продали ОСОБА_20 газові балони та чавунну плиту. Після чого ОСОБА_4 дав їм грошей за допомогу. Про те, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку у ОСОБА_8 свідок на той момент не розумів.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надав покази щодо обставин викрадення речей у ОСОБА_8 згідно яких 20.02.2018 він перебував у себе вдома в с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області, ввечері до нього, разом із його знайомими ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , прийшов ОСОБА_4 . Під час бесіди останній попрохав допомогти у його знайомої тітки забрати деякі речі на що вони погодились. Прийшовши на околицю с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області ОСОБА_19 разом з ОСОБА_17 залишився біля автобусної зупинки, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішли з ОСОБА_4 та зупинились на дорозі біля двору чекати ОСОБА_4 , який пішов у двір. Через деякий час обвинувачений виніс з двору два газових балони червоного кольору та металеву плиту, всі ці речі ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , на прохання ОСОБА_4 , віднесли до кущів, які знаходилися неподалік. Наступного дня ОСОБА_4 з ОСОБА_15 продали газові балони ОСОБА_21 , та дали ОСОБА_19 за допомогу 50,00 грн. Про те, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку у ОСОБА_8 свідок ОСОБА_19 на той момент не розумів.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні вказала, що обвинуваченого ОСОБА_4 вона бачить вдруге, перший раз свідок з ним спілкувалася коли він їй рік тому, точної дати не пам`ятає, приніс металеву піч, яку запропонував придбати у нього, на що свідок погодилася та придбала дану річ у обвинуваченого. Через деякий час до неї додому приїхали працівники поліції та повідомили, що придбана плита викрадена у ОСОБА_8 та вилучили її.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні надав покази, згідно яких ОСОБА_4 та ОСОБА_22 принесли 21.02.2018 йому додому два газових балони та чавунну плиту і ОСОБА_4 запропонував придбати їх у нього, на що свідок погодився та купив чавунну плиту і балони, які як запевняв обвинувачений не були крадені, а належать його тітці, в якої провели газове опалення, тому балони їй уже не потрібні і він їх продає. Через деякий час до нього додому приїхали працівники поліції та повідомили, що придбані речі викрадені у ОСОБА_8 та вилучили їх.

Крім свідчень вказаних свідків і потерпілого, винність ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

-протокол огляду місця події від 21.02.2018 з фототаблицями до нього в якому зафіксована загальна обстановка на території домоволодіння;
-протокол огляду предмету ( двох газових балонів та чавунної кришки від печі) від 21.02.2018 з фото таблицями до нього;

-протокол огляду предмету ( саморобної металевої печі) від 21.02.2018 з фото таблицями до нього;

-протоколи пред`явлення речей (газових балонів червоного кольору) для впізнання за фотознімками від 03.03.2018, під час ознайомлення з якими потерпіла ОСОБА_8 впізнала належні їй балони;

-протокол пред`явлення речей (чавунної кришки від печі) для впізнання за фотознімками від 03.03.2018 під час ознайомлення з яким потерпіла ОСОБА_8 впізнала належну їй чавунну плиту;

-протокол пред`явлення речей (саморобної металевої печі) для впізнання за фотознімками від 03.03.2018 під час ознайомлення з яким потерпіла ОСОБА_8 впізнала належну їй металеву піч;

-висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 975 від 27.02.2018 згідно з яким загальна вартість викраденого у ОСОБА_8 майна становить 781 грн.;

-висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 1072 від 21.03.2018 згідно з яким загальна вартість викраденого у ОСОБА_8 майна становить 781 грн.;

-протокол проведення слідчого експерименту від 19.03.2018 під час якого ОСОБА_4 детально розповів та показав про місце та спосіб вчинення даної крадіжки.

Після допиту вказаних свідків та дослідження інших доказів, сторона обвинувачення, у зв`язку з тим, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується дослідженими доказами по справі, заявила про відмову від допиту свідка зі сторони обвинувачення ОСОБА_17 , так як останній на виклики суду не з`являється, місце проживання на даний час не відомо, відповідно до ч.3 ст.140 КПК України, у зв`язку з тим, що він є неповнолітнім, привід відносно нього не може бути застосований. Тому судом, з урахуванням думки учасників процесу, з метою безпідставного не затягування розгляду справи, прийнято рішення про прийняття відмови від допиту вказаного свідка.

Вина ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України щодо факту крадіжки алюмінієвої драбини у потерпілого ОСОБА_9 , підтверджується наступними доказами:

Так, допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні по факту крадіжки у нього алюмінієвої драбини пояснив, що приблизно в 1984 році придбав алюмінієву драбину, яка з тих пір знаходилась у його домоволодінні в с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області. Потерпілий пояснив, що в даному будинку весь час проживає його син ОСОБА_12 , а він періодично проживає в своїй квартирі в м. Красноград Харківської області, де саме і перебував на час скоєння крадіжки. Про факт здійснення крадіжки вказаної алюмінієвої драбини йому стало відомо по телефону від односельчан і він відразу повідомив про цю подію чергову частину Зачепилівського відділення поліції. Як вказує потерпілий, коли він приїхав в с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області його драбину вже повернули, як йому стало відомо від сина це зробив обвинувачений ОСОБА_4 разом з своїм дідом ОСОБА_23 . На думку потерпілого, драбину викрав саме ОСОБА_4 , оскільки, як вказав ОСОБА_9 , від родичів обвинуваченого йому стало відомо, що останній перебував в той день на території його домоволодіння та залишив там свою сокиру.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що його батько ОСОБА_9 майже весь час проживає у м. Красноград Харківської області. 25.03.2018 він їздив до батька та повернувся в с. Леб`яже з м. Красноград Харківської області потягом о 15 год. 15 хв. і відразу виявив крадіжку алюмінієвої драбини, так як вона стояла на видному місті. Після чого пішов до сусіда ОСОБА_24 , який є родичем ОСОБА_4 , та поцікавився чи той нікого не бачив на їх подвір`ї і чи не знає хто вкрав драбину, останній нічого ОСОБА_12 не повідомив. Після цього свідок пішов до сусідки з метою повідомити поліцію про скоєну крадіжку, але до їх приїзду ОСОБА_4 повернув ОСОБА_12 драбину. Свідок також пояснив, що з обвинуваченим перебуває у приязних відносинах, однак брати драбину з їх подвір`я ОСОБА_4 не дозволяв.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 з приводу пояснень потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 пояснив, що драбину він не викрадав, а її йому дав ОСОБА_12 , попросив віднести до ОСОБА_25 та продати її. Обвинувачений вказав, що відніс драбину до ОСОБА_25 та отримавши за неї гроші, передав їх ОСОБА_12 , залишивши собі частину. Приблизно через півтори години ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_12 , сказавши, що батько дізнався про зникнення драбини, тому її необхідно повернути на місце, на що обвинувачений вказав ОСОБА_12 на необхідність віддати ОСОБА_25 гроші отримані за драбину, щоб її забрати. Проте ОСОБА_12 відмовився давати гроші ОСОБА_4 . Пізніше того ж дня ОСОБА_4 зустрів його дід ОСОБА_23 , який сказав, що до їх родича прийшов ОСОБА_12 та стверджує, що обвинувачений украв драбину, на що ОСОБА_4 відповів діду, що ОСОБА_12 особисто дав йому для продажу ту драбину. Після чого вони з дідом поїхали до ОСОБА_25 забрали драбину, повернувши останньому гроші, та обвинувачений відніс її ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_4 , що про крадіжку драбини дізнався батько та хоче написати заяву до поліції.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні надав свідчення щодо придбання алюмінієвої драбини в березні 2018 року відповідно до яких весною 2018 року до нього додому прийшов ОСОБА_4 та запропонував придбати у нього алюмінієву драбину, сказавши що її йому дав ОСОБА_12 , свідок погодився на це та купив у обвинуваченого драбину. Пізніше до нього прийшли обвинувачений ОСОБА_4 зі своїм дідом ОСОБА_23 та попросили віддати їм драбину щоб повернути її ОСОБА_9 , яку свідок купив у обвинуваченого. ОСОБА_23 віддав заплачені за драбину гроші та ОСОБА_4 забрав її у свідка і поніс до ОСОБА_9 .. Те що драбина була крадена, свідку відомо не було, він дізнався про це через декілька днів, коли до нього приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні надав наступні покази щодо обставин крадіжки алюмінієвої драбини у ОСОБА_9 , а саме: 25.03.2018 рідні свідка повідомили йому, що до них прийшов ОСОБА_12 та стверджує, що ОСОБА_4 украв у нього драбину. Свідок знайшов ОСОБА_4 та спросив чи крав він у ОСОБА_9 драбину, на що обвинувачений відповів, що ОСОБА_12 сам дав йому драбину та відправив до ОСОБА_25 , щоб її продати. Після чого ОСОБА_23 з ОСОБА_4 поїхали до ОСОБА_25 та забрали у останнього драбину, віддавши йому сплачені кошти. Дану драбину обвинувачений поніс до ОСОБА_12 , а він приїхавши до двору ОСОБА_12 попрохав останнього не викликати поліцію, на що ОСОБА_12 відповів, що батько сам дізнався про те, що драбину вкрали та повідомив до поліції.

Крім свідчень вказаних свідків і потерпілого, винність ОСОБА_4 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

-заява ОСОБА_12 від 25.03.2018, згідно якої він повідомив про викрадення у нього алюмінієвої драбини;

-протокол огляду місця події від 25.03.2018 з фототаблицями до нього під час проведення якого на території домоволодіння ОСОБА_9 виявлено алюмінієву драбину;

-заява ОСОБА_9 від 26.03.2018 про видачу працівникам поліції алюмінієвої драбини;

-протокол огляду предмету (алюмінієвої драбини) від 26.03.2018 з фототаблицями до нього;

-висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 1773 від 17.04.2018, згідно з яким загальна вартість викраденого у ОСОБА_9 майна становить 271,84 грн.

Незважаючи на те, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в ніч з 22 на 23.07.2018 за ч.3 ст.185 КК України визнав в повному обсязі, судом, крім показів обвинуваченого, для об`єктивного та всебічного розгляду справи, також були досліджені і інші матеріали кримінального провадження, а саме:

-протокол огляду предмету (побутових речей, виявлених на узбіччі навпроти домоволодіння ОСОБА_10 ) від 24.07.2018 з фототаблицями до нього;

-протокол огляду автомагнітоли «Pioneer» MP3 JD-329 від 24.07.2018 з фототаблицями до нього;

-протокол огляду предмету автомобільної шини «Belshina» 175/70R13 Би-391 82Н) від 25.07.2018 з фототаблицями до нього;

-протокол огляду предмету (акумулятора чорного кольору ISTA номер без ручки) від 25.07.2018 з фототаблицями до нього;

-протокол огляду предмету (акустичну систему, насос DAB PUMP SSPA Via MarkoPolo 14-35035 JET102M) від 25.07.2018 з фототаблицями до нього;

-протокол огляду місця події від 23.07.2018 з фототаблицями до нього;

-протокол пред`явлення речей (насосу зеленого кольору) для впізнання за фотознімками від 11.08.2018 протокол пред`явлення речей (автомобільної шини) для впізнання за фотознімками від 11.08.2018;

-висновок експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № 3128 від 10.08.2018.

Таким чином за досліджених обставин, аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, оцінюючи їх належність і допустимість, а також їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 доведена повністю і кваліфікує його дії:

- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно (епізод крадіжки майна у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 )

- за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище, вчинена повторно (епізод крадіжок майна у ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.ст.50, 65-67 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, де характеризується посередньо, не одружений, не працює, декілька разів стосовно останнього здійснювався привід, так як будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, добровільно до суду не з`являвся, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №809 від 25.10.2018 року, на час дослідження ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, однак може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів; дані про особу обвинуваченого, які викладені вище; обставини, що обтяжують покарання, вчинення нових злочинів в період умовно-дострокового звільнення за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 травня 2014 року, думку прокурора і вважає, що покарання, яке необхідно і достатньо для його виправлення, перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкцій ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 скоїв кілька злочинів, то суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим.

Згідно правової позиції, викладеної у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі призначення покарання за кількома вироками суд на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю або частково покарання (або його невідбуту частину), яке було призначене за попереднім вироком.

Як передбачено ч.5 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 травня 2014 року, при призначенні покарання останньому необхідно застосувати положення ст.71 КК України та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, приймаючи до уваги положення ст.72 КК України.

Підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України суд не вбачає.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком чинності слід залишити тримання під вартою.

Від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання, відповідно до якого останній просив суд при призначенні покарання застосувати ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 Закон № 838-VIII та провести розрахунок з урахуванням, що один день попереднього ув`язнення зараховується за два дні позбавлення волі.
21.06. 2017 набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч.5 ст. 72 КК України.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018 (справа №663/537/17), якщо особа скоїла злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК в попередній редакції. Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000197 від 08.11.2017 ОСОБА_4 скоїв злочин 29.10.2017, взято його під варту було 16.01.2019, тому враховуючи викладене суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільні позови по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4(чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Згідно ч.5 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 06.05.2014 остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити засудженому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з 16 січня 2019 року.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 судові витрати:
- за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5107 від 16.11.2017 Харківського НДЕКЦ МВС України в розмірі 296,61 грн.;
- за проведення судово-товарознавчої експертизи № 975 від 27.02.2018 Харківського НДЕКЦ МВС України в розмірі 572,00 грн.;
- за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1773 від 17.04.2018 Харківського НДЕКЦ МВС України в розмірі 286,00 грн.;
- за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3128 від 10.08.2018 Харківського НДЕКЦ МВС України в розмірі 429,00 грн., а всього на загальну суму 1 583,61 грн., які перерахувати на користь держави.

Речові докази:

-два газові балони, металеву плиту, металеву піч, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 ;

-алюмінієву драбину, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ;

-насос DAB PUMPS SPA Via Marko Polo 14-35035 JET102M, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 ;

-автомагнітолу «Pioneer» MP3 JD-329, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом 30 днів, засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1