Справа № 191/444/20
Провадження № 1-в/191/92/20
У Х В А Л А
іменем України

19 березня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації СВК-94 ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області з приміщенням Синельниківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 94), клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 3 рази, по даній справі засуджений: 13.12.2017 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.1, ст. 186 ч.2 ст. 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку 09.11.2017 року, кінець строку 09.11.2021 року.

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутого покарання більш м`яким. Відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 , зарекомендував себе наступним чином, на виробництві установи на час розгляду клопотання засуджений не працевлаштований. Вимог режиму утримання дотримується свідомо, заохочень має 2, також має 2 стягнення які погашені.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки ОСОБА_5 , не працевлаштований, крім того після останнього стягнення отримав лише 1 заохочення.

Представник СВК-94 вважає що засуджений лише стає на шлях виправлення, застосування ст. 82 КК України є передчасним.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що непрацевлаштований лише один місяць. Просив застосувати до нього ст. 82 КК України, щоб мати більшу можливість сплачувати заборгованість за виконавчими листами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за тяжкі злочини, зарекомендував себе посередньо, станом на 09.11.2019 року відбув строку покарання.

15.11.2019 року було відмовлено, в застосуванні ст. 82 КВК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Воно характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід розцінювати як свого роду винагороду окремих засуджених за зразкову поведінку. Пасивна форма поведінки виключає можливість застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 82 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 виходячи з того, що під зразковою поведінкою розуміється не просто дотримання режиму відбування покарання, але активна участь у громадському житті, старанне виконання громадських доручень у процесі відбування покарань, прагнення своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин.

Крім того ОСОБА_5 за час відбування покарання має лише 2 заохочення та два стягнення, має заборгованість за виконавчими листами, непрацевлаштований, тому суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці ще не довів своє виправлення, тому відсутні підстави для задоволення його заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1