703/4319/19
1-кп/703/334/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до ЄРДР за № 0001646 від 09.10.2019 за обвинувуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Плоске Смілянського району Черкаської області, українки, громадянки України, розлучена, непрацюючого, з середньою освітою, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
встановив:

ОСОБА_3 , 02 жовтня 2019 року о 13 годині 58 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» по вул. Соборна, 93 в м. Сміла Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно вчинила крадіжку туші марки «Loreal Paris UNLIMITED mascara», вартість якої становить 213 грн.33 коп. та туші марки «Loreal Paris UNLIMITED Waterproof», вартість якої становить 268 грн.67 коп., належних ТОВ «РУШ», чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 482 грн.

Судом дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення від 23 жовтня 2019 року укладений між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 .

Із змісту угоди вбачається, що учасниками (сторонами) кримінального провадження, відомості про яке внесене до ЄРДР за № 0001646від 09.10.2019 року укладено угоду відповідно до якої ними визнано, що ОСОБА_3 вчинила дії, що вказані у підозрі та обвинувальному акті, погодили покарання за вчинений злочин та були повідомлені про наслідки її укладення та затвердження судом.

Обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення, розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнана, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджений та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала.

Прокурор та представник потерпілого, вважали, що угода відповідає вимогам процесуального закону, є добровільною, тому просили її затвердити.

При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, згідно ст.ст. 394, 424, 473,474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_3 та представника потерпілого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_3 є злочином середнього ступеню тяжкості.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання примирення відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між представником потерпілого та обвинуваченою.

Долю судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до ЄРДР за № 0001646від 09.10.2019 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винною у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 628 гривень 04 копійки витрат за проведення експертизи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий