Справа № 301/2840/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/617/19 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 11. 12. 2019.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.01.2020 без визначення розміру застави щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кушниця, Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця в АДРЕСА_1 , не працюючого, не судимого, не одруженого, з середньою освітою, громадянина України, підозрюваного у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст.189 КК України.
Клопотання подане до суду мотивовано тим, що 17.09. 2019, близько 13 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні кафе «Однокласники», яке розташоване в с. Довге, Іршавського району, достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 є у наявності грошові кошти, в сумі дві тисячі доларів США, в рішучій формі, незаконно, з надуманих собі причин вимагав від останнього вказані грошові кошти, при цьому погрожував вбивством, особисто ОСОБА_10 та членам його сім`ї і родини, в разі не виконання вказаних вимог. Після чого ОСОБА_8 , не отримавши вказані грошові кошти від ОСОБА_10 , продовжив погрожувати останньому та членом його сім`ї і родини, які потерпілий сприймав як дійсні та реальні.
Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 189 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, ухилення від досудового розслідування та суду. Також, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив із застосуванням насильства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, його тяжкість, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, що на думку слідчого судді свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та ухилятися від досудового розслідування та суду. Крім того слідчим суддею враховано тяжкість наслідків кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та його вчинення із застосування насильства відносно потерпілої особи. Зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, на думку слідчого судді, об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, яку просить скасувати, у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя не взяв до уваги те, що прокурор, діючи в супереч вимогам ч.1 ст.183 КПК України не довів суду необхідність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя, діючи всупереч вимогам ст. 178 КПК України не оцінив в сукупності всі обставини зазначені п. п. 3-6 цієї статті, оскільки до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не встановив чи додані докази доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам зазначених у клопотанні, а взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .. На його думку, слідчим суддею належно не враховано, що із доданих до клопотання документів об`єктивно не вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, було скоєно підозрюваним ОСОБА_8 ..
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді від 11.12.2019 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється .
Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Урахувавши дані про особу ОСОБА_8 , наявність передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчинено з погрозою застосування насильства.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.
На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26.06.1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».
Колегія суддів вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого може призвести до порушення публічного порядку.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог статтей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а також з урахуванням ознак суспільного інтересу цього кримінального правопорушення, яке, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного,апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_8 були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчогосудді, апеляційний суд не вбачає.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, і таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.12.2019 про обрання щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: