Справа № 462/6028/19
провадження 1-кп/462/634/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, із вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6

особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5

законного представника - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

встановила:

Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 звернувся із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що ОСОБА_5 під час інкримінованого йому діяння 07.07.2019 року страждав хронічним психічним захворюванням у формі лакунарної деменції, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Судом встановлено, що 07.07.2019 року близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на балконі квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своїй тещі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з нею, за допомогою фрагменту газобетонного блоку, заподіяв їй декілька ударів в ділянку голови, внаслідок чого вчинив умисне протиправне заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_11 (вбивство), смерть якої, згідно висновку експерта №648/2019 від 13.08.2019, наступила внаслідок множинної тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу в м`які мозкові оболонки чільно-тімяно-скронево-потиличних часток, а також на мозочку, з крововиливом в шлуночки головного мозку, з множинними забійними ранами в лівій завушній ділянці, а також на чолі справа, на спинці носу, з явищами гіпоксично- ішемічних змін в речовині правого бокового шлуночка, 3-го шлуночка та варолієвого мосту головного мозку через здавлення її кров`ю, з набряком речовини головного мозку. По ступеню тяжкості заподіяна ОСОБА_11 , закрита тупа черепно-мозкова травма має ознаки тяжкої, по критерію небезпеки для життя в час спричинення, в даному випадку призвела до настання смерті останньої.
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, просить помістити його на лікування до психіатричного закладу з посиленим наглядом. Від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Законний представник обвинуваченого - ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її чоловік. У нього стостерігалося важке психоемоційне навантаження пов`язане із звільненням з роботи, виходом на пенсію, неможливістю протягом півтора року отримати правовстановлюючі документи на квартиру в новобудові. З лютого 2019 року психічний стан ОСОБА_5 погіршився, став дратівливий. Мали місце випадки психопатії в кількості чотирьох разів, останній раз викликала поліцію. В день подій вона зачинила маму в квартирі АДРЕСА_2 і поїхала купувати будматеріали самостійно, оскільки ОСОБА_5 не було. Коли повернулася додому, то не могла відчинити двері, зрозуміла, що ОСОБА_5 перебуває в квартирі. Коли зайшла в квартиру, побачила, що на одному куті балкону стоїть ОСОБА_5 , погляд якого був направлений вдалечінь, а мама лежала на балконі в іншому куті. Вона почала надавати мамі допомогу, трясти нею і викликала поліцію. Квартиру зачинила і пішла зустрічати працівників поліції. Вважає, що ОСОБА_5 необхідна госпіталізація в психіатричний заклад з посиленим наглядом.
Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - працівники УПП у Львівській області в судовому засіданні дали показання про те, що влітку 2019 року прибули на виклик заявниці ОСОБА_7 в квартиру в новобудові по АДРЕСА_3 . Піднялися на 6 поверх, в квартирі на балконі виявили тіло старшої жінки, а в сусідній кімнаті знаходився обвинувачений, який не заперечував, що скоїв вбивство жінки через певні свої невподобання, точніше суть мотиву не зрозуміли. Ними було викликано швидку медичну допомогу, які прибули і константували смерть потерпілої.
Крім зазначених показань, вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 07.07.2019 р. (а.с.11); протоколом обшуку з фототаблицями (а.с.16-24, 27-69); постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання 08.07.2019 р. (а.с.74-76); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 07.07.2019 р. (а.с.87-90); постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22.08.2019 р. (а.с.140); постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 19.07.2019 р. (а.с.166); протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 09.08.2019 р. (а.с.168-169) та відтвореним відеозаписом; висновками експертів № 1866-1867/2019 від 08.07.2019 р. (а.с. 180-183); № 2577/2019 від 08.07.2019 р. (а.с.184); висновком судово-цитологічних експертиз№ 185/2019ц від 17.07.2019 р. (а.с.194-195); №186/2019ц від 17.07.2019 р.(а.с.200-203), №196/2019ц від 07.07.2019 р. (а.с.208-211), №197/2019ц від 17.07.2019р. (а.с.216-219); висновками імунологічних експертиз № 829/2019-ім від 08.07.2019 р. (а.с.185-189);№ 917/2019-ім від 17.07.2019 р. (а.с.224-225); № 850/2019-ім від 11.07.2019 р. (а.с.230-231); № 921/2019-ім від 17.07.2019 р. (а.с.236-239); № 993/2019-ім від 17.07.2019 (а.с.244-249); № 918/2019-ім від 17.07.2019 р. (а.с.254-257); № 916/2019-ім від 17.07.2019 р. (а.с.263-266); оглянутими в судовому засіданні відеозаписами слідчих дій та з нагрудної камери відео спостереження працівників патрульної поліції, на яких відображено події, які відбувалися на АДРЕСА_4 , момент приїзду працівників поліції на місце події, вхід в квартиру, виявлення та затримання ОСОБА_5 та його поведінка.

Крім того, висновком експерта №648/2019 від 13.08.2019 р. підтверджується, що смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок множинної тупої закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу в м`які мозкові оболонки чільно-тімяно-скронево-потиличних часток, а також на мозочку, з крововиливом в шлуночки головного мозку, з множинними забійними ранами в лівій завушній ділянці, а також на чолі справа, на спинці носу, з явищами гіпоксично- ішемічних змін в речовині правого бокового шлуночка, 3-го шлуночка та варолієвого мосту головного мозку через здавлення її кров`ю, з набряком речовини головного мозку. По ступеню тяжкості заподіяна ОСОБА_11 , закрита тупа черепно-мозкова травма має ознаки тяжкої, по критерію небезпеки для життя в час спричинення, в даному випадку призвела до настання смерті останньої (а.с.176-179).
Відповідно до висновку стаціонарної cудово-психіатричної експертизи № 93 від 06.08.2019 року на даний час ОСОБА_5 , страждає хронічним психічним захворюванням у формі лакунарної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого йому діяння, 07.07.2019 року, ОСОБА_5 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі лакунарної деменції, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом, ОСОБА_5 , потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом (а.с.272-275).
Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі (вбивство).
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
За правилами ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Слідчий СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 у клопотанні просить про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.
Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримав висновок стаціонарної cудово-психіатричної експертизи № 93 від 06.08.2019 року та роз`яснив, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі лакунарної деменції. Це тяжкий психічний розлад, характеризується незворотнім процесом. ОСОБА_5 в силу захворювання відноситься до пасивного типу суспільної небезпеки і становить значну суспільну небезпечність для суспільства.
Колегія суддів, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта має бути вмотивована у відповідніх постанові, ухвалі, вироку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються небезпечність особи, внаслідок її психічного тану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою.
Відтак, висновок стаціонарної cудово-психіатричної експертизи № 93 від 06.08.2019 року в частині необхідності застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру саме у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом до уваги не береться, оскільки такий суперечить вимогам закону щодо обрання видів примусових заходів медичного характеру, з урахуванням вимог ст. 94 КК України та обставинам справи.
Крім того, як вбачається з вищенаведеного висновку, експертами не досліджувалося питання, наведене у п. 5 ч. 1 ст. 505 КПК України, відтак висновок експерта щодо обрання виду примусового заходу є необґрунтованим належним чином, відтак колегія суддів приходить до незгоди із рекомендованим експертами видом примусового заходу медичного характеру.
Згідно характеризуючи даних ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с.108), є пенсіонером (а.с.110), на обліку в КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» та КНП ХОР «Обласного наркологічного диспансеру» не перебуває (а.с.112, 117), на обліку в Львівському обласному психоневрологічному диспансері та КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не числиться (а.с.113, 119).
Разом з тим, згідно ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричого закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя осіб, і за своїх психічним станом і характером вчиненого суспільно небепечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
При обранні виду примусових заходів медичного характеру, колегія суддів враховує доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України у стані неосудності. При цьому, враховує характер та тяжкість захворювання, яке є тяжким хронічним, незворотнім та невиліковним, згідно роз`яснень експерта, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, пов`язане з посяганням на життя близької особи, внаслідок чого було позбавлено життя тещі ОСОБА_11 , що є найвищою соціальною цінністю. З огляду на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тип суспільної небезпеки психічно хворого для себе або для інших осіб, характер вчиненого, значну небезпеку для суспільства ОСОБА_5 , як зазначив експерт, з урахуванням думки прокурора, висловленої в судових дебатах про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, колегія суддів дійшла висновку, що стосовно ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
З огляду на викладене, підстав, передбачених законом, для застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом колегія суддів не вбачає.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 395, 506, 508, 512-514, 516 КПК України, ст. ст. 92-94 КК України, колегія суддів, -

постановила:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Виконання ухвали в частині госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу із суворим наглядом доручити ГУ НП у Львівській області.

Речові докази: взуття чоловіче білого кольору, фрагмент піно блоку з слідом РБК, жіночі тапки темного кольору з слідами РБК, фрагмент тканини типу светра сірого кольору з слідом РБК (а.с.74-76)- знищити; шкіряну сумку коричневого кольору, в якій знаходиться два ключа з брелком зеленого кольору повернути законному представнику ОСОБА_16 ОСОБА_7 (а.с.74-76).

Речові докази: одяг трупа ОСОБА_11 , який був вилучений 08.07.2019 р., а саме: халат, майку, іншу майку, труси знищити (а.с.140).

Речові докази: диск із відеозаписами з нагрудної камери відео спостереження працівників патрульної поліції залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с.166).

Запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме КЗ ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3
З оригіналом згідно.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1