Справа №451/1329/19
Провадження № 1-кп/459/233/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року колегія суддів Червоноградського міського суду Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000143, у якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Павлова Радехівського району Львівської області, з середньою освітою, неодружений, не працює, неодноразово судимий, останній раз: вироком Радехівського районного суду Львівської області від 04.11.2019 року за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком у 5 років 3 місяці, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 приблизно о 01:00 год. 30.04.2019 року у квартирі АДРЕСА_1 , з мотиву особистої неприязні, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , наніс останньому декілька ударів ножем у ділянку шиї, спричинивши її рани, що ускладнились розвитком гострої крововтрати і смерті потерпілого тобто вчинив умисне вбивство.

Крім того, ОСОБА_6 приблизно о 01:30 год. 30.04.2019 року у квартирі АДРЕСА_1 умисно, з корисливого мотиву, з метою власного збагачення, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон, торговельної марки «Samsung» серії «Galaxy J-1», моделі «SM-J120H/DS(SEK)», вартістю 1266,67 грн., із сім-картками операторів «Kyivstar» та «Beeline» вартістю по 15 грн. кожна.

У судовому засіданні обвинувачений заперечив вчинення обидвох інкримінованих йому злочинів, вимог цивільного позову не визнав та пояснив, що приблизно 30.04.2019 року він відпочивав з друзями в барі. Біля бару спілкувався з ОСОБА_10 . Дорогою додому, неподалік будинку, побачив ОСОБА_10 , який лежав у калюжі, у нетверезому стані. Він допоміг останньому піднятися на третій поверх до своєї квартири, відчинити двері квартири. У коридорі ОСОБА_10 самостійно зняв взуття та верхній одяг. Вони пройшли у кімнату, де він допоміг ОСОБА_10 сісти на диван. Між ними виникла сварка, причини якої пояснити не може оскільки не пригадує. Тоді ОСОБА_10 встав з дивана та вхопив його за шию, від чого він почав кашляти. Він вирвався та побіг у кухню з наміром залишити квартиру через балкон. Тоді ОСОБА_10 прийшов у кухню та почав знову його душити. Він знову вирвався. Потім ОСОБА_10 почав на нього йти, вхопив його за одяг, на що він взяв зі столу якийсь предмет та наніс йому кілька ударів по тілі. Тоді ОСОБА_10 схопив себе за шию, перейшов у кімнату, де впав лицем до підлоги. Через деякий час, отямившись, він спробував пульс ОСОБА_10 , проте такого не було. Після цього він перейшов у ванну кімнату, де помив руки та ножа. Перед виходом з квартири ОСОБА_10 він взяв належний останньому мобільний телефон, оскільки на ньому були відбитки його пальців рук. Телефон викрадати він наміру не мав, а лише хотів приховати свою причетність до смерті ОСОБА_10 . Телефон він сховав під дах підсобного приміщення, до якого він ішов близько 20 хвилин. Ножа вкинув у підсобне приміщення. Зазначив, що не мав наміру вбивати ОСОБА_10 . Шкодує, що спричинив смерть ОСОБА_10 .

Незважаючи на заперечення обвинуваченого, вчинення ним цих злочинів підтверджується такими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який пояснив, що брав участь у проведенні слідчого експеримента, був присутній при допиті обвинуваченого, давав висновок судово-медичної експертизи щодо причин смерті ОСОБА_10 . При огляді трупа були виявлені різані рани у ділянці шиї і кілька саден, синці по тілу. У ділянці шиї є судини, ушкодження яких може призвести до смерті. Рани, внаслідок яких могла виникнути кровотеча, були згруповані лише у ділянці шиї й вони були причиною гострої крововтрати. Було нанесено не менше 4-5 ударів, кожен з яких був смертельним, усі в одному напрямку зліва направо по відношенню до тіла покійного. В момент нанесення ударів тіло покійного було близьке до вертикального. Стан сп`яніння покійного можна назвати медичним терміном «приглушення»;

показаннями потерпілого ОСОБА_8 , згідно з якими він є сином ОСОБА_10 30.04.2019 року, приблизно о 17:00 год., до нього зателефонував його дядько ОСОБА_12 і повідомив, що він знаходиться за місцем проживання його батька, останній лежить у крові на підлозі. Його батько користувався телефоном марки «Самсунг»;

показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що з ОСОБА_10 товаришував, він був доброю, неконфліктною людиною, працював дяком у церкві. У квітні 2019 року, приблизно о 15:00 год., він зайшов у помешкання ОСОБА_10 і побачив його закривавленим на підлозі, тіло лежало обличчям до підлоги, світло було вимкнуте, в кухні працювало радіо. До кімнат він не заходив, до тіла не торкався, викликав швидку допомогу та поліцію. Покійний користувався мобільним телефоном, він телефонував до ОСОБА_10 приблизно о 14:30 год., однак з ним не було зв`язку;

показаннями свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких 29.04.2019 року, приблизно о 12:00 год., він бачив обвинуваченого та ОСОБА_10 у барі «Лісова Пісня» у с. Павлові, вони розмовляни на підвищених тонах, сперечались, при цьому обвинувачений не був агресивним. Він бачив, як обвинувачений разом з ОСОБА_15 пішли у напрямку місця проживання останнього;

протоколом огляду місця події від 30.04.2019 року, згідно з яким у квартирі АДРЕСА_1 виявлено труп Прохніцького Степана з косогоризонтально орієнтованою раною верхньої третини шиї, нашаруванням речовин бурого кольору на обличчі, кистях, одязі та біля трупа (т. 1, а.с. 167-207);

висновком експерта № 22/19 від 31.05.2019 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 , 1968 року народження, настала внаслідок різаних ушкоджень передньої поверхні шиї, кількістю 4-5, з ушкодженням підшкірних судин шиї, що ускладнилось розвитком гострої крововтрати, про що свідчать наявність характерних тілесних ушкоджень, ознаки значної крововтрати (рясні просочення крові на одязі, дані огляду місця події), блідість шкіри та слизових оболонок, малокрів`я органів та тканин, гостра емфізема легень з підтвердженням даних судово-гістологічного дослідження. Дані ушкодження шиї є різаними ушкодженнями, на що вказують особливості форми країв та кінців рани, переважання довжини над глибиною ран і є властивими для дії твердого предмета, що володіє колючеріжучими властивостями, типу клинка ножа. Напрямок ріжучих дій орієнтований зліва направо відносно поверхні тіла, що підтверджують результати медико-криміналістичного дослідження клаптя шкіри з виявленими тілесними ушкодженнями шиї. Вказані рани утворились в момент часу, близький до настання смерті (ймовірно від кількох хвилин до кількох десятків хвилин в залежності від інтенсивності кровотечі), на що вказують властивості ушкоджень, характер кровотечі та дані судово-гістологічного дослідження. Виявлені рани шиї, що ускладнились розвитком гострої крововтрати, за критерієм небезпеки для життя в момент виникнення мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічній експертизі речових доказів крові з трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт в кількості 2,23% (проміле), що відносно живої особи відповідає середньому алкогольному сп`янінню і могло сприяти тривалості кровотечі (т. 1, а.с. 214-215);

висновком експерта № 70/2019-мк від 20.05.2019 року, згідно з яким при проведенні судово-медичної експертизи клаптя шкіри з передньої поверхні шиї від трупа ОСОБА_10 було виявлено декілька частково наскрізних та ненаскрізних різаних ушкоджень, які накладаються одне на одне та перетинаються між собою. Напрямок ріжучих дій був зліва направо відносно поверхні тіла. Дані ушкодження утворились від дії гострої ріжучої кромки якогось предмета (т. 1, а.с. 316-319);

висновком експерта № 1143/2019 від 16.05.2019 року, відповідно до якого за результатами судово-медичної експертизи шматочків шкіри та внутрішніх органів трупа ОСОБА_10 встановлено малокрів`я органів, гнильні зміни, атеросклеротичний нефросклероз, жирову дистрофію печінки, вогнищеві крововиливи в підшлунковій залозі, склероз студи головного мозку, нирок (т. 1, а.с. 220);

висновком експерта № 516/2019-ім від 08.05.2019 року, згідно з яким кров від трупа ОСОБА_10 , 1968 року народження, відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0;

протоколом огляду місця події від 01.05.2019 року, у якому зафіксовано виявлення та вилучення ножа з пластиковою рукояткою, загальною довжиною 24,5 см (т. 1, а.с. 231-234);

висновком експерта № 10/389 від 16.08.2019 року, відповідно до якого генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з поверхонь чохла, крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізу нігтьової пластини з лівої руки ОСОБА_10 , клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 є змішаними, містять генетичні ознаки двох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 та зразка букального епітелію ОСОБА_6 ; генетичні ознаки (ДНК-профіль) особи, що домінує у змішаних генетичних ознаках клітин, виявлених у змивах з поверхонь руків`я ножа збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 ; генетичні ознаки крові, виявленої у змивах з поверхонь руків`я ножа, клітин, виявлених у змивах з мобільного телефона, крові та клітин у піднігтьовому вмісті зрізі нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 , клітин, виявлених у вирізках з двох фрагментів з марлевих серветок зі змивами з обох рук ОСОБА_10 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 ; генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з поверхонь чохла, крові та клітин і піднігтьовому вмісті зрізу нігтьової пластини з лівої руки ОСОБА_10 , клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_6 є змішаними, містять генетичні ознаки двох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_10 та зразка букального епітелію ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 237-254);

висновком експерта № 10/385 від 16.08.2019 року, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові на марлевій серветці зі змивом та куртці збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 ; походження виявлених слідів крові від ОСОБА_6 виключається (т. 2, а.с. 3-12);

висновком експерта № 9/730 від 02.10.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість представленого на дослідження бувшого у використанні мобільного телефона торговельної марки «Samsung» серії «Galaxy J-1», моделі «SM-J120H/DS(SEK)» станом на 30.04.2019 року становила 1266,67 грн. (т. 2, а.с. 15-22);

довідкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_16 , згідно з якою станом на 30.04.2019 року вартість як сім-картки оператора «Київстар» та сім-картки оператора «Білайн» становить 15 грн. кожна (т. 2, а.с. 23);

протоколом огляду місця події від 01.05.2019 року, яким підтверджується виявлення та вилучення з прилеглої до храму «Косми і Дем`яна» території на вул. Зеленій в с. Павлові Радехівського району Львівської області, зокрема, мобільного телефона марки «Samsung» із сім-картками операторів «Kyivstar» та «Beeline» (т. 2, а.с. 24-26);

протоколами проведення слідчого експеримента від 01.05.2019 року та від 02.05.2019 року, під час якого на місцях подій підозрюваний ОСОБА_6 за участі свого захисника розповів та показав, як він у кухні квартири, у якій проживав ОСОБА_10 , взяв зі столу ніж та наніс ним удари останньому, після чого ОСОБА_10 вхопив себе за горло, перейшов у вітальню та упав. Через деякий час ОСОБА_6 перевірив пульс ОСОБА_10 , проте такий був відсутній. Потім він зайшов у ванну кімнату, де помив руки та ножа від крові. Оскільки на належному ОСОБА_10 мобільному телефоні могли зберегтися відбитки пальців рук ОСОБА_6 , з метою запобігання свого викриття у причетності до смерті ОСОБА_10 , він взяв цей телефон та вийшов з квартири. Зазначеного ножа ОСОБА_6 сховав у допоміжному приміщенні між поверхами під`їзду, у якому знаходиться квартира, у якій проживав ОСОБА_10 , а телефон переніс та сховав під шифером підсобного приміщення, яке розташоване на прилеглій до храму території на вул. Зеленій в с. Павлові Радехівського району Львівської області (т. 2 а.с. 27-45, 73-78);

висновком судово-психіатричної експертизи № 91 від 13.05.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на час експертного дослідження психічним захворюванням не страждав і за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_6 також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з висновком судового експерта-психолога ОСОБА_6 властиві індивідуально-особистісні особливості особистості такі як: імпульсивність, бездумність вчинків, зниження критики до власних вчинків, поверховість суджень, емоційно-вольова лабільність, дружелюбність. Під час інкримінованих дій, за даними матеріалами справи, ОСОБА_6 в стані фізіологічного афекту чи будь-якому іншому емоційному стані не перебував (т. 2, а.с. 60-62);

кухонним ножем знаряддям злочину.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині й кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.

Твердження ОСОБА_6 про те, що удари ножем ОСОБА_10 ним нанесені з метою самозахисту є безпідставним, оскільки як під час слідчого експеримента, так і у судовому засіданні обвинувачений показав та пояснив, що безпосередньо перед нанесенням ним ударів ножем ОСОБА_10 лише взяв його за одяг, що саме по собі не свідчить про суспільно небезпечне посягання з боку ОСОБА_10 , а отже, стан необхідної оборони у ОСОБА_6 не виник. Не виник такий стан в останнього й у зв`язку з попереднім, як про це стверджує обвинувачений, стисненням ОСОБА_10 його шиї, оскільки, по-перше, ця обставина не підтверджена будь-якими об`єктивним даними та, по-друге, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про наявність на шиї обвинуваченого будь-яких слідів насильства. У цьому зв`язку колегія суддів не бере до уваги дані судово-медичної експертизи у висновку № 20/2019 від 13.05.2020 року про наявність на тілі ОСОБА_6 4 підшкірних крововиливів на передній поверхні грудної клітки, оскільки за викладеними у ньому обставинами ці тілесні ушкодження утворилися під час виривання обвинуваченого від його удушення ОСОБА_10 , що додатково вказує на те, що на час нанесення ножових поранень ОСОБА_10 обвинувачений не був у стані необхідної оборони. При цьому судом ураховано, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 91 від 13.05.2019 року ОСОБА_6 в стані фізіологічного афекту чи будь-якому іншому емоційному стані не перебував, що додатково вказує на відсутність суспільно небезпечного посягання стосовно нього з боку ОСОБА_10 перед вбивством та спростовує показання обвинуваченого про його схвильованість під час завдання потерпілому ударів ножем. Разом з тим вбивству ОСОБА_10 могли сприяти такі визначені експертом властиві обвинуваченому індивідуально-особистісні особливості особистості як: імпульсивність, бездумність вчинків, зниження критики до власних вчинків, поверховість суджень, емоційно-вольова лабільність. На переконання суду, така позиція захисту спрямована на уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєне вбивство.

Нанесення не менше 4-5 ударів ножем у ділянку шиї ОСОБА_10 , кожен з яких був смертельним, невжиття заходів з надання допомоги останньому безпосередньо після цих дій, ретельне приховування слідів злочину у сукупності свідчать про наявність в обвинуваченого прямого умислу на заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Посилання захисту на поганий зір обвинуваченого, унаслідок чого він міг не бачити локалізації завданих ним ушкоджень відхиляються судом, оскільки під час допиту обвинуваченого було встановлено, що перед нанесенням ударів ножем він бачив силует ОСОБА_10 , а отже, усвідомлював нанесення ударів ножем у шию потерпілого та міг передбачити наслідки цих дій.

Не заслуговують на увагу й доводи обвинуваченого про те, що він не знав, що саме ножем він наносив удари ОСОБА_10 , оскільки як під час слідчого експеримента, так і у судовому засіданні, відтворюючи механізм нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений оперував цим предметом саме як ріжучим.

Показання обвинуваченого про те, що у нього не було наміру викрадати належний потерпілому мобільний телефон із сім-картками й що він заволодів цим майном лише з метою приховання слідів своєї причетності до смерті ОСОБА_10 не спростовують факту крадіжки, оскільки, заволодіваючи цим майном, обвинувачений розумів, що воно має певну вартість та є чужим для нього. Крім того, викрадене ОСОБА_6 став зберігати в обраній ним схованці, а не позбувся його. Слід зазначити й те, що для приховання своїх слідів не було необхідним викрадати мобільний телефон, так як відбитки пальців рук можна було знищити на місці без володіння для цього спеціальними знаннями, зокрема, протерши поверхню телефона. Наведене свідчить про намір обвинуваченого лише збагатитися за рахунок викраденого майна.

Пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення в частині вартості викраденого мобільного телефона 1353,34 грн. є необгрунтованим, оскільки вартість такого згідно з висновком експерта № 9/730 від 02.10.2019 року (т. 2, а.с. 15-22) становить 1266,67 грн., а викрадення чохла для мобільного телефона, вартістю 86,67 грн., яку безпідставно додано до вартості мобільного телефона, який має самостійну грошову оцінку, не поставлено у провину обвинуваченому. Тому вартість викраденого телефона зменшено на вартість чохла до нього, а загальну суму викраденого майна до 1296,67 грн.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом ураховано: тяжкість учинених злочинів, які є особливо тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який молодого віку, не працює, неодружений, неодноразово судимий, зокрема, за тяжкі злочини, його характеристику як такого, стосовно якого скарг не надходило.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому за будь-який із злочинів, судом не встановлено.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів останньому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у межах санкції закону про кримінальну відповідальність, а за ч. 2 ст. 185 КК України лише у виді позбавлення волі.

Покарання призначаються за правилами ст. 70 КК України.

Показання допитаних у судовому засіданні як свідків ОСОБА_17 , який є родичем ОСОБА_10 , та ОСОБА_18 матері обвинуваченого містять характеристики відповідно ОСОБА_10 та обвинуваченого, не стосуються обставин інкримінованих ОСОБА_6 дій, а тому не враховуються при вирішенні питань доведення винуватості обвинуваченого у злочинах.

У цивільному позові (т. 1, а.с. 93-95) ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду у сумі 970359 грн., завдану йому вчиненням злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, та 30000 грн. витрат на правову допомогу. Вимоги обгрунтовані: оплатою пам`ятника, вартістю 52400 грн. та послуг зі встановлення пам`ятника у розмірі 16591 грн.; порушенням нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у його житті, залученням в ході досудового розслідування до проведення слідчих дій, які його психологічно травмували, викликали негативні переживання та спогади, проблемою правової реабілітації, проблемами психологічного та медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Понесені ОСОБА_8 витрати у сумі 52400 грн., пов`язані зі спорудженням надгробного пам`ятника ОСОБА_10 , підтверджені належними та допустимими доказами (т. 1 а.с. 106-113), тому підлягають стягнення з обвинуваченого у зв`язку з вчиненням ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вбивство батька потерпілого (цивільного позивача) доводить факт спричинення останньому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, передбаченим ч. 1 ст. 115 КК України, судом ураховано тяжкість завданої ОСОБА_8 моральної шкоди, завданої умисним злочином вбивством його батька, глибину фізичних та душевних страждань, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимушену участь у кримінальних процесуальних діях, які викликали негативні переживання та спогади. Ці обставини підтверджуються копіями медичних документів (т. 1, а.с. 100-105, 119), показаннями потерпілого, який у суді пояснив, що бачив у квартирі на підлозі закривавлене тіло свого батька, на стіні були сліди крові у прихожій було розбите скло. Через смерть батька він був вимушений відкласти своє раніше заплановане одруження.

Ураховуючи наведене та дані консультаційного повідомлення № 1/12/2019 (т. 1, а.с. 97-99), яке грунтується на даних кримінального провадження та медичних документах, згідно з яким максимально можливий орієнтовно-рекомендований розмір компенсації моральної шкоди становить від 0 до 216 розмірів мінімальної заробітної плати в Україні на момент винесення рішення судом, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», дійшла висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого компенсацію завданої вбивством моральної шкоди у сумі 500000 грн.

ОСОБА_8 не є потерпілим від вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому вимоги про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з цими діями є безпідставними й у позові у цій частині необхідно відмовити.

Отже, цивільний позов задовольняється частково.

Під час судового розгляду потерпілий та його представник відмовилися від розгляду свого клопотання про призначення судово-психологічної експертизи (т. 1, а.с. 96), тому це клопотання колегією суддів не розглядалося.

Витрати на правову допомогу є видом процесуальних витрат й питання про їх стягнення вирішується відповідно до ст. 124 КПК України, а не в порядку заявленого цивільного позову, як про це просить потерпілий. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження здійснення потерпілим (цивільним позивачем) витрат на правову допомогу, а самі по собі договір про надання юридичної (правової) допомоги від 03.05.2019 року, укладений між ним та адвокатом ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 114-115), підписані ними акти № 1-03/05 від 09.12.2019 року (т. 1, а.с. 116), акт від 17.04.2020 року та додаток № 1 до договору № 03/05 про таке не свідчать. Тому, виходячи з положення першого речення ч. 1 ст. 124 КПК України, відсутні підстави для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 33000 грн. витрат на правову допомогу.

Витрати на залучення експертів у загальній сумі 70380,34 грн. підлягають стягнення з обвинуваченого.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалами слідчого судді від 01.05.2019 року, 03.10.2019 року, необхідно скасувати.

Питання щодо речових доказів вирішуються відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 532 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком у 9 (дев`ять) років;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання виді позбавлення волі строком у 9 років.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Радехівського районного суду Львівської області від 04.11.2019 року визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком у 10 (років) років, зарахувавши у цей строк частково відбуте ним покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 01.05.2019 року.

Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави 70380,34 грн. витрат на залучення експертів.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалами слідчого судді від 01.05.2019 року, 03.10.2019 року скасувати.

Речові докази: мобільний телефон, торговельної марки «Samsung» із сім-картками передати потерпілому; ніж знаряддя злочину конфіскувати; набір кухонних ножів повернути ОСОБА_18 ; решту знищити.

Цивільний позовОСОБА_8 задовольнити частково: стягнути зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 52400 грн. на відшкодування майнової шкоди та 500000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.На вирок суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом цього ж строку з моменту вручення копії вироку.

Вручити копію вироку учасникам судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3