Справа № 446/2004/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, тимчасово не працюючого, уродженця с. Великосілки, Кам`янка-Бузький району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 раніше не судимого, одруженого, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
13.10.2019 близько 20:00 год., ОСОБА_6 на пасовищі, яке розташоване вздовж вул. Вишнева, с. Великосілки, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно, та з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесної перепалки, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в область грудної клітки ОСОБА_7 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на землю. ОСОБА_6 свої протиправні дії не припинив, підійшов до лежачої ОСОБА_7 та наніс їй ще один удар ногою у взутті в область голови. В результаті нанесених ударів ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді: трьох синців на обличчі, злам різця верхньої щелепи, закрита черепно мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, травматична резекція різця, які відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно в жовтні 2019 року наніс удар потерпілій ОСОБА_7 . Вказав, що більше не буде вчиняти подібного, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, поклалась на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Кам`янка-Бузької ЦРЛ.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1