Справа № 350/685/16-к
Провадження № 11-кп/4808/221/20
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

До вступу вироку в закону силу обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з визначенням відповідних обов`язків. Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання. Час перебування ОСОБА_7 під вартою з 08 лютого 2016 року по 21 липня 2017 року включно зараховано йому в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Вищевказаним вироком частково задоволено цивільний позов ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 5645 грн 35 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 60000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3000 грн витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, а всього 68645 грн 35 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 5545 грн 25 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 60000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3000 грн витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, а всього 68545 грн 25 коп.

Вироком задоволено цивільний позов прокурора Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах Комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» до ОСОБА_7 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» 12062 грн 25 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілих.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 527 грн 67 коп. (п`ятсот двадцять сім гривень 67 копійок) витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги (а.п. 53-58 т. 5):
- при новому розгляді справи суд першої інстанції не врахував висновків і мотивів колегії суддів апеляційного суду (від 29.03.2017), з яких було скасовано попереднє судове рішення, і постановив 07.10.2019 без участі обвинуваченого незаконний вирок;

- покази потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є завідомо неправдивими і повністю суперечать дослідженим в суді доказам;

- наявні в матеріалах справи докази підтверджують правдивість показів обвинуваченого;

- жодними доказами не встановлено та не доведено, що в літній кухні тримав лом і з тим ломом напав на потерпілих;

- суд формально перерахував докази зібрані стороною обвинувачення, не проаналізував їх зміст, не вказав, які саме фактичні дані вони підтверджують, як співвідносяться між собою.

Просить оскаржуваний вирок скасувати, в задоволенні цивільних позовів відмовити, провадження закрити за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

2.1. Щодо клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.
Апелянт, посилаючись на поважність причин пропуску встановленого строку та на приписи вітчизняного та Європейського законодавства, просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження з таких підстав.

Вирок від 07.10.2019 був проголошений без виклику в судове засідання обвинуваченого, і про такий вирок він дізнався тільки 02.01.2020, коли до нього додому приїхали працівники поліції та силоміць забрали його з дому, пояснивши, що вони виконують вирок суду, копію якого представник ОСОБА_7 . ОСОБА_12 отримала лише 28.02.2020.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.
Згідно даних вироку, 08 лютого 2016 року, приблизно о 16.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї власного господарства по АДРЕСА_1 , що в селищі Рожнятів, під час конфлікту із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , який виник на побутовому ґрунті, у результаті виниклої особистої неприязні, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, металевим предметом, схожим на лом, наніс декілька ударів ОСОБА_10 по голові, яка є життєво важливим органом, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами над твердою мозковою оболонкою, під тверду та м`яку мозкові оболонки, речовину головного мозку, м`які покрови голови, переломами кісток основи черепа та склепіння черепа, вдавленого перелому лобної кістки зліва з забійними ранами та синцями в ділянці голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, тим самим металевим предметом, схожим на лом, наніс три удари по голові потерпілому ОСОБА_11 , заподівши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з вдавленим уламковим переломом скронево-тім`яної кістки зліва, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, раною, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком та синцем тім`яно-скроневої ділянки зліва, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком та садном скроневої ділянки справа, що викликало необхідність проведення операції (резекційна трепанація черепа в лівій скронево-тім`яній ділянці, ліквідація вдавленого перелому скронево-тім`яної кістки зліва), які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та цивільні позови не визнав.

Дав показання про те, що 08 лютого 2016 року, приблизно о 16 год., знаходився за місцем свого проживання в приміщенні літної кухні, що по АДРЕСА_1 , в селищі Рожнятів. Приблизно в цей час почув сильний стук у двері, а коли відчинив їх то побачив потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходилися біля його дверей. Вони почали кричати на нього та ображати нецензурними словами. В цей час у руках у потерпілих нічого не було. Коли він запитав ОСОБА_13 , чого вони хочуть, у відповідь отримав удар пляшкою (чверткою) по голові. Хто саме з потерпілих його вдарив він не може сказати. Від удару вказана пляшка розбилася, а він втік в середину будинку і закрив двері на ключ. Почувши, що потерпілі продовжують гримати у двері, розбивши при цьому скло у дверях, він, будучи розлюченим, маючи на меті вийти та з`ясувати причини появи ОСОБА_13 на його подвір`ї, та розібратися, чому вони вдарили його пляшкою по голові, взувся у зручне взуття, оскільки до цього був у тапочках, і з цією метою він швидко вибіг з будинку. Вибігши на подвір`я він побачив, що ОСОБА_10 , який стояв за три метри від дверей, почав бігти в його сторону з ломом і намагався його вдарити, однак він підставив руку і удар прийшовся по руці. Він відібрав у ОСОБА_10 лом, і вдарив ним по голові цього потерпілого, який впав на землю. В цей момент з цвяхотягом на нього почав бігти потерпілий ОСОБА_11 маючи намір також його вдарити. Однак він знову ухилився від удару, відібрав при цьому цвяхотяг у ОСОБА_11 та наніс йому декілька ударів. Після цього ОСОБА_11 почав втікати з подвір`я, а він побіг за ним. Коли ОСОБА_11 втік до сусідки ОСОБА_14 , він повернувся на своє подвір`я, заніс великий лом в господарську прибудову (стодолу) яку закрив, а сам підійшов до ОСОБА_10 , який лежав на землі, і стояв біля нього деякий час. Потім приїхали працівники поліції, яким він віддав цвяхотяг. Великий лом належить йому, але де його взяли потерпілі він не може пояснити. Цей лом він заховав у прибудову тому, що боявся, щоб потерпілі знову не скористалися ним. Не заперечує, що не передав працівникам поліції великий лом в день коли відбувся конфлікт. Цвяхотяг не відніс в прибудову тому, що він належав потерпілим, і він його тримав в руках для самозахисту до приїзду поліції. Не заперечує, що наніс потерпілому ОСОБА_10 декілька ударів (два або три) по голові. Вважає, що потерпілі не мали права приходити до нього на подвір`я, а він мав право і здійснив самозахист в межах необхідної оборони. Після словесного конфлікту з потерпілими, він мав можливість не виходити більше з будинку, однак вважає, що він вимушений був захищати своє майно.

4. Провадження в апеляційному суді.
4.1. Під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_7 заявив, що не розуміє, чому він перебуває під вартою. Зі змісту його тривалих висловлювань слідує, що він не винен, про вирок суду не знав, його йому не вручали. Відмовлявся від послуг захисників через недовіру. Не довіряє також прокурору, суддям. Більш точних даних щодо цього не повідомляв. Відводів не заявив.

Судом було забезпечено право на захист ОСОБА_7 за його клопотанням.

Адвокат ОСОБА_9 заявила, що ознайомилась із матеріалами провадження, підготовлена до захисту, мала спілкування з підзахисним. З її слів, ОСОБА_7 плутає судові інстанції. Строк звернення до суду належить поновити з тих підстав, на які вказав ОСОБА_7 у клопотанні.

4.2. Прокурор просив відмовити в поновленні строку, він пропущений без поважних причин, у матеріалах провадження є дані, що про час проголошення рішення ОСОБА_7 знав і розписався про це, копію рішення також отримав своєчасно, а на виклики в апеляційний суд не з`являвся.

4. За наслідками розгляду колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
4.1. Норми.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, строк оскарження вироку 30 днів із дня проголошення.
Вирок винесений 07.10.2020; апеляційна скарга подана 21.03.2020; зареєстрована в місцевому суді 23.03.2020 з пропуском строку на його апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

4.2. Факти.

Згідно даних матеріалів провадження, вирок щодо ОСОБА_7 було ухвалено 07.10.2019: 03.10.2019 суд, розглянувши справу в присутності ОСОБА_7 та його захисника, вийшов до нарадчої кімнати (а.п. 217-218 т. 4), повідомивши учасників провадження, що вирок буде оголошено 07.10.2019 (а.п. 219 т. 4), про що розписався ОСОБА_7 особисто, а 07.10.2019 суд проголосив оскаржуваний вирок (а.п. 220 т. 4 журнал с/з, а.п. 221-232 т.4 Вирок).

Відтак, ОСОБА_7 та його захисник поза розумним сумнівом були обізнані як про завершення розгляду кримінального провадження щодо нього, так і про час та місце оголошення рішення суду.

Копію вироку направлено ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку (а.п. 235 т.4 супровідний лист суду).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вироку вручено ОСОБА_7 10.10.2019 (а.п. 239 т. 4).

18 листопада 2019 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою начальника Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_15 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.п. 6 т. 5), копію якої вручено ОСОБА_7 22.11.2019 (а.п. 10 т. 5 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

28 листопада 2019 року апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження призначено до розгляду на 10.12.2019 (а.п. 11 т. 5).

Згідно перевірки трекінгу поштового відправлення №09172, поштове відправлення вручено особисто ОСОБА_7 05.12.2019 (а.п. 12 т. 5 супровідний лист суду, трекінг відстежено помічником судді згідно даних програми «Д-3», а.п. 24 т. 5 - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

В зв`язку з відмовою прокурора від поданої апеляційної скарги на вирок щодо ОСОБА_7 . Івано-Франківський апеляційний суд 10 грудня 2019 року закрив апеляційне провадження (а.п. 29-30 т. 5).

Копію ухвали суду про закриття апеляційного провадження ОСОБА_7 отримав особисто 13.12.2019 (а.п. 31 т.5 супровідний лист суду, трекінг поштового відправлення №643 відстежено помічником судді згідно даних програми «Д-3», оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не повернулось на адресу суду).

4.3. Оцінки.

Всі доводи клопотання щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження спростовані матеріалами справи. Психічний стан обвинуваченого не вказує на вади його усвідомлення та волі, які могли б перешкодити розуміння ним свого статусу в кримінальному провадженні.

Інших причин пропуску строку у клопотанні не наведено, а відсутність обвинуваченого на проголошенні рішення в цій ситуації не свідчить про незнання ним про зміст ні він, ні захисник не прибули на проголошення, знаючи про місце і час, а копію ОСОБА_7 , як указувалось, отримав.

Апеляційний суд вважає, що право на захист не порушено, наведені апелянтом причини пропуску строку не можна визнати поважними, а апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта чи його захисника права повторно звернутися з апеляційною скаргою на вирок суду з умотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати або навести інші причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5