Справа № 642/689/20
Провадження № 1-кп/642/433/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:прокурора- ОСОБА_3 ,

захисника- адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 00000127 від 14.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменії, вірмен, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, без визначеного місця мешкання в Україні, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
04 січня 2020 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля кафе «Mexico House» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях,62,маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, з корисливих спонукань підійшов до малознайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс не менше двох ударів по голові руками, від яких потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , продовжив наносити не менше 5 ударів ногами по голові і тулубу потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна у потиличній ділянці ліворуч, у ділянці проекції лівого лобного бугра, у ділянці правого плечового суглобу по його задній поверхні, крововилив у ділянці зовнішнього кута правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи 09-146/2020 від 16.01.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_8 відкрито заволодів мобільним телефоном ТМ «Xiaomi Red mi 7» вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №988 від 23.01.2020 року складає 2860 гривень, гаманець вартість якого , згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 988 від 23.01.2020 року складає 342 гривні, в якому знаходились грошові кошти в сумі 100 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 302, 53 гривень.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна(грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленному обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному злочині, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння, та щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення надав пояснення як зазначено више. Цивільний позов ОСОБА_8 визнав частково, а саме визнав у повному обсязі в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 942 грн. В частині відшкодування моральної шкоди визнав частково у розмірі 10 000 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, представника цивільного позивача, та дослідивши матеріали на підтвердження позовних вимог, вивченням матеріалів що характеризують особистість обвинуваченого, відомостей щодо процесуальних витрат та речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв злочин та кваліфікує його дії відповідно за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна(грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, його наслідки, часткове відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення майна, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, постійного місця проживання на території України не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За змістом ст. 50 КК значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю, проявом якої є домірність.

У силу ст. 65 вказаного Кодексу особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, зокрема, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Зважаючи на відсутність обставин, які обтяжують покарання, врахувавши щире каяття ОСОБА_5 у скоєному, яке проявилося в його психічному ставленні та висловленому в судовому засіданні жалю з приводу вчиненого, готовність нести покарання та бажання відшкодувати шкоду потерпілому, сприяння розкриттю злочину, враховуючи позицію потерпілого, висловлену у судовому засіданні представником потерпілого, який зазначив, що потерпілий наполягає лише на матеріальних претензіях до обвинуваченого, при цьому вважає покарання передбачене санкцією інкримінованої статті із врахуванням даних щодо особи ОСОБА_5 занадто суворою, просив призначити покарання із застосуванням ст. 69 ККУ, суд прийшов до висновку про те, що сукупність всіх наведених обставин істотно знижує ступінь суспільної небезпечності вчиненого та дає підстави для призначення основного покарання за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, що відповідатиме у даній конкретній справі досягненню справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

На думку суду, таке покарання є справедливим та при його реальному відбуванні сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов:

-на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 942 грн.;

-на відшкодування моральної шкоди у розмірі 23615 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_5 як зазначено више визнав частково.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_8 позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги в чатині відшкодування матеріальної шкоди, в тому числі, не зважаючи на те, що заявлені вимоги ОСОБА_8 перебільшують суму встановленого розміру завданої його матеріальної шкоди, приймаючи до уваги визнання позовних вимог в цій частині ОСОБА_5 (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Що стосується заявлених потерпілим позовних вимог про відшкодування йому моральної шкоди обвинуваченим у розмірі 23615 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_5 , а також те, що позивач, внаслідок неправомірних дій вчинених кримінальним правопорушенням щодо нього, він також позбавився належного йому майна, тимчасову недоступність до інформації містилася у телефоні, необхідність відновлення документів, що призвело до додаткових незручностей у побуті, крім того потерпілий ніс моральні переживання у звязку з порушенням його цивільних прав, витрачанням часу на судові тяжби, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи майновий стан відповідача, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних в частині стягнення моральної шкоди з відповідача на його користь у розмірі 10 000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Початок відбуття покарання обчислювати з моменту затримання з 14.01.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи № 988 від 23.01.2020 року у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (і.н. НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (і.н. НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази :

-мобільний телефон ТМ «Xiaomi Red mi 7» переданий ОСОБА_8 на відповідальне зберігання, залишити у його розпорядженні.

-Диск з відеозаписом залишити у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1