Справа № 947/8404/20
Провадження № 1-кс/947/8563/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, перебуваючого в цивільному шлюбі, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого на теперішній час обвинувальний акт на розгляді за ч. 4 ст. 187 КК України перебуває в Ізмаїльському районному суді Одеської області, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та місці ОСОБА_9 , 17.05.1985 року Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та місці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 досягли згоди на вчинення розбійного нападу та викрадення громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому узгодивши роль кожного при його вчиненні. Для організації та спрощення вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбали вогнепальну зброю.

Приступивши до реалізації свого узгодженого та злочинного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 07.03.2020 близько 17.10 годині рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області за кермом якого перебувала невстановлена в ході досудового слідства особа. Побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_12 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_5 тримаючи в руках вогнепальну зброю здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок майна потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проникли до автомобіля марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в якому ОСОБА_5 наніс удар в область голови ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 в свою чергу використовуючи невстановлений предмет за конструктивними особливостями схожий на вогнепальну зброю, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, із кишені куртки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Самсунг А10» чорного кольору, який належить останньому, вартістю 5000 гривень, тим самим заволодівши майном ОСОБА_12 та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 07.03.2020 близько 17.10 годині рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області за кермом якого перебувала невстановлена ході досудового слідства особа. Побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_12 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_5 тримаючи в руках вогнепальну зброю здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок майна потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проникли до автомобіля марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в якому ОСОБА_5 наніс удар в область голови ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 в свою чергу використовуючи невстановлений предмет за конструктивними особливостями схожий на вогнепальну зброю, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, подавивши волю останнього змусив ОСОБА_12 не здійснювати дій направлених на припинення протиправної діяльності ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

Далі, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_9 силоміць перемістив потерпілого до заднього сидіння автомобіля, а ОСОБА_5 зайняв місце водія вказаного транспортного засобу та почав рух, вирушивши в бік с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 незаконно заволоділи транспортним засобом ОСОБА_12 , марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 38756 гривень 56 копійок.

Також, 07.03.2020 близько 17.10 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Маріїнська, ріг вул. 7 лінія, маючи спільний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 рухаючись на транспортному засобі марки «BMW» BBI FA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_12 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_5 тримаючи в руках вогнепальну зброю здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 силоміць перемістив потерпілого до заднього сидіння автомобіля, а ОСОБА_5 зайняв місце водія вказаного транспортного засобу та почав рух, вирушивши в бік с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області. Прибувши до кладовища с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 витягли потерпілого із авто та розпочали наносити останньому тілесні ушкодження, невстановленими предметами в область голови, тулуба та кінцівок. В ході завдання потерпілому фізичних страждань ОСОБА_9 здійснив постріл із вогнепальної зброї в результаті завдавши потерпілому тілесні ушкодження у виді рани нігтьової фаланги І пальця лівої стопи та відповідно до п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, продовжуючи реалізацію спільного умислу направленого на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 силоміць посадили ОСОБА_12 до автомобіля марки «Мазда 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Далі, прибувши до вул. Фермерська, с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, обмежуючи можливість потерпілого вільно пересуватися, затягли того до багажного відділення автомобіля марки «BMW» BBI FA79, та вирушили у невідомому напрямку. В цей час до ОСОБА_9 та ОСОБА_14 долучився ОСОБА_11 , який разом із іншими переліченими особами, прибув за невстановленої в ході слідства адресою. Де, діючи відповідно до свого узгодженого злочинного плану, дістали потерпілого із багажного відділення «BMW» BBI FA79, та розпочали наносити хаотичні удари в область голови, тулуба та ніг потерпілого невстановленими предметами, в результаті чого завдали потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку та дві забійні рани голови, які відповідно до п.п. 2 п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та чотири садна правої гомілки які відповідно до п.п. 2 п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В цей час ОСОБА_12 побоюючись за своє життя, скориставшись нагодою та часом поки ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 відвернули увагу від нього, здійснив змогу втечі. Однак, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 не бажаючи припинити свої протиправні дії, маючи при собі вогнепальну зброю, розпочали переслідування потерпілого та хаотичну стрілянину вбік останнього. Про те, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 наздогнати потерпілого не вдалося.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає з цивільною дружиною та її дітьми, характеризується позитивно.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

22.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 2 ст. 187 КК України, кваліфікованого як скоєння нападу поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та ч. 2 ст. 146 КК України, кваліфікованого як незаконне позбавлення волі людини вчинені за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань із застосуванням зброї.

15.06.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 187 КК України, кваліфікованого як скоєння нападу поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), спрямованого на заволодіння майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ч. 2 ст. 146 КК України, кваліфікованого як незаконне позбавлення волі людини вчинені за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань із застосуванням зброї, та ч. 3 ст. 289 КК України, кваліфікованого як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерплого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

22.04.2020 року Київським районним судом м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 20.06.2020 року.

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, метою і підставою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є необхідність запобігання ризикам, а також виконання ряду процесуальних дій в рамках даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2020 року строк досудового розслідування продовжено до 22.08.2020 року, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне: встановити особу, яка перебувала за кермом автомобіля марки «BMW» BBI FA79 в момент вчинення злочину відносно ОСОБА_12 ; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володіння операторів мобільного зв`язку та в подальшому провести її аналіз; призначити у кримінальному провадженні балістичну та молекулярно-генетичну експертизу; отримати від підозрюваних біологічні зразки для проведення молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновок судово-медичної (імунологічної експертизи), комп`ютерно-технічної та судової психологічної експертизи; вирішити питання, щодо повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, зібрати характеризуючий матеріал на підозрюваних; виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_13 .

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 08.03.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.03.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілого від 12.04.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 25.04.2020 року, протоколами додаткового огляду предмета від 16.04.2020 року, 24.03.2020 року, 16.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.05.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 21.05.2020 року, висновком експерта №642 від 08.04.2020 року, висновком експерта №20-2482 від 29.05.2020 року, протоколом обшуку від 22.04.2020 року, а також іншими матеріалами клопотання в сукупності. та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання про продовження існування ризиків, перелік яких міститься в клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, одне з яких є особливо тяжким, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, також суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, наслідки у вигляді застосування насильства та заподіяння фізичних страждань людині, життя та здоров`я якої визнається найвищою соціальною цінністю, характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній не працює, тобто не має джерела прибутку, є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, відносно підозрюваного на теперішній час перебуває в Ізмаїльському районному суді Одеської області обвинувальний акт за ч. 4 ст. 187 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, не зменшився та продовжує існувати.

Крім того, враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого, який в подальшому, у разі направлення обвинувального акту до суду, буде допитуватися безпосередньо судом, а також враховуючи те, що потерпілий, згідно протоколу додаткового допиту від 13.03.2020 року побоюється фізичної розправи відносно себе, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого, схиляючи його до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_13 ..

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.03.2020 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 17.08.2020 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1