Ухвала

Іменем України
27 квітня 2020 р.
м. Київ
провадження № 51- 1970 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Володарського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Володарського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, ч. 5 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч вищезазначеної вимоги скаржник не долучив копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Доводи заявника про те, що він не отримав належним чином завіреної копію судового рішення, не заслуговують на увагу з огляду на те, що ОСОБА_4 має процесуальний статут засудженого та згідно до положень процесуального закону має право на отримання копії постановленого відносно нього судового рішення. Доводів, які б свідчили про обмеження такого права, він не наводить.

У зв`язку з відсутністю оскаржуваного судового рішення Суд позбавлений можливості визначитись, що касаційна скарга подана із дотриманням вимог ст.ст. 424 427 КПК України, а тому не можна вирішити питання, чи є підстави для відкриття касаційного провадження.

Крім цього, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений вказує на істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону та окрім іншого наводить доводи, які стосуються невиконання судом вимог ст. 419 КПК України, зокрема щодо ненадання відповіді на усі доводи його апеляційної скарги.

Тому, відсутність оскаржуваної ухвали апеляційного суду також позбавляє можливості визначити, що правові питання, які ОСОБА_4 наводить у касаційній скарзі, виносилися на розгляд суду апеляційної інстанції.

Варто зазначити, що відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Крім цього, сторона має довести, що правові питання, які вона наводить у касаційній скарзі, вона виносила на розгляд судів попередніх інстанцій, і цих доводів ними не було розглянуто або висновки судів щодо них були неправильними, а також навести аргументи на спростування цих висновків. Коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність постановлених судових рішень, також наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, із якою він не погоджується, що з огляду на положення ст. 433 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Володарського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3