Провадження №1-в/193/139/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
24 червня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

21 травня 2020 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обґрунтування клопотання засуджений просить звільнити його умовно-достроково.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив його задовольнити. Вказує, що він тяжко хворіє, весь час проводить в медичні установі, за характером захворювання не може працювати, вимог режиму не допускав.

Представник адміністрації в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважав, що засуджений не довів свого виправлення.

Прокурор проти клопотання заперечує та просить в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 судимий : - 11.03.1990 року за ст. 140 ч.3, 17,81 ч.3, 42 КК У країни до 6 років позбавлення волі.
- 29.10.1991 року за ст. 183-3 ч.41, 43 КК України до 3 років 11 місяців позбавлення волі.
- 15.12.1993 року за ст. 183 ч. 1 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі.
- 10.06.1997 року за ст. 189 ч.2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі.
- 27.04.2007 року за ст. 309 ч. 1, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
- 28.05.2007 року за ст. 263 ч. 1, 70 ч.4, 76, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
- 10.10.2007 року за ст. 309 ч.2, 71 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
- 27.10.2011 року за ст. 263 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
- 18.06.2012 року за ст. 309 ч.2, 71 ч. 1 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.
- 10.12.2012 року за ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
По даній справі засуджений :
23.02.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом Дніпропетровська за ст. 309 ч.2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Вироком колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року, вирок від 23.02.2016 року в частині призначеного покарання змінити - призначити покарання за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. В решті вирок без змін.
20.10.2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ст. 309 ч.2 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за шроком від 28.04.2016 року та остаточно призначити покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання строк попередньо ув`язнення з 27.09.2017 по 19.10.2017.
22.11.2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ст. 309 ч.2 КК України до 2 р. позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та остаточно призначити покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбування покарання строк попередньо ув`язнення з 27.09.2017 по 22.11.2017.
На час звернення до суду засуджений ОСОБА_5 заохочень та стягнень не має. Відбув 2/3 частини строку покарання.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2"Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому,суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правли техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норам виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 з 07.07.2017 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)».

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку приліжкову тумбочку. Має охайний зовнішній вигляд. ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи внаслідок гострого порушення мозкового кровообігу, не працездатний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. До виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Дотримується правил пожежної безпеки.
Заходи виховного характеру відвідує регулярно, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_5 судом вбачається, що засуджений не представляє суспільної небезпеки, в місцях позбавлення волі характеризується посередньо, своєю поведінкою довів своє виправлення, зважаючи на стан здоров`я працювати не мав можливості, вимог режиму відбування покарання жодного разу не порушував, про що свідчить те, що засуджений не має стягнень, а також суд бере до уваги те, що засуджений є інвалідом 1 групи внаслідок гострого порушення мозкового кровообігу, непрацездатний, невідбутий термін покарання складає 03 місяці 25 днів, а тому суд знаходить підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Оцінюючи поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь час відбування покарання, суд вважає подане клопотання обгрунтованим, підтвердженим поданими доказами та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання - 3(три) місяці 25 (двадцять п"ять) днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 26 червня 2020 року о 11 годині 15 хвилин

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_1