Номер провадження: 11-кп/813/25/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 к

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Роздільне Одеської області, з не повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
засудженого 29.01.2016 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з тих підстав, що засуджений своєю поведінкою і працею не довів, що став на шлях виправлення, оскільки за час відбування покарання в установі зарекомендував себе негативно, не працевлаштований, залучався до праці лише в порядку ст. 118 КВК.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу суду та матеріали справи направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги захисник обгрунтувала тим, що суд не врахував, що засуджений не має стагнень та має заохочення. Своєю поведінкою і працею довів, що став на шлях виправлення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ч. 2 ст. 6 КВК України ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки не довдено, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 на момент розгляду в суді його заяви про умовно-дострокове звільнення відбув більше двох третин строку покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення воліпризначеного йому за вироком Роздільнянським районним судом Одеської області від 29.01.2016 року.
Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої існтанції про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання в установі зарекомендував себе негативно, не працевлаштувався, залучався до праці лише в порядку ст. 118 КВК, є обрунтованим,відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги характеристику ДУ «Одеська виправна колонія №14», з якої вбачаєьбся, шо 30.05.2018 року комісією установи було відмовлено в клопотанні засудженого про зміну невідбутої частини призначеного ОСОБА_8 покарання на більш м`яке покарання, а також було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про переведення його до дільниці соціальної реабілітації, з тих підстав, що засуджений на шлях виправлення не став.
Зазначені в ухвалі підстави для відмови у задоволенні клопотання апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки до клопотання про умовно-дострокове звільнення, а також до апеляційної скарги не надано відповідних документів на підтвердження доводів засудженого про те, що він під час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення.
Наявність у засудженого ОСОБА_8 заохочень не свідчать про безумовне доведення засудженим своєю поведінко та ставленням дол праці своє виправлення під час відбування покарання.
В апеляціній скаргі захисник зазначила про допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, як підставу для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду у суді першої існтанції.
Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги не було встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання у суді першої інстанції.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги підтвердження не знайшли, висновки в ухвалі суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам провадження, підстав для скасування судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, не вбачається.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що в ній зазначено призвище ОСОБА_9 , в звязку з чим апеляційний суд рекомендує суду першої інстанції виправити вищевказану описку в порядку ст.379 КПК України для приведення оскаржуваного судового рішення у повну відповідність до вимог КПК України.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 25.10.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції, в порядку ст.379 КПК України, виправити описку в мотивувальній частині ухвали, для приведення оскаржуваного судового рішення у повну відповідність до вимог КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 04.02.2020 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Судове рішення набрало законної сили _______________

Суддя ______________________ ОСОБА_2

Помічник судді ______________Г. ОСОБА_10

Дата засвідчення ____________________