Справа № 162/416/20
Провадження № 1-кс/162/134/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року селище Любешів.
Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчої поліції ОСОБА_3 , особи-володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчої Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000142, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28 травня 2020 року за частиною першою статті 240-1 Кримінального кодексу України (далі КК),
встановив:
Клопотання умотивовано тим, що приблизно о 20 годині 27 травня 2020 року поліцейськими групи реагування патрульної поліції на ділянці дороги між селом Залізниця та селищем Любешів Любешівського району Волинської області було зупинено автомобіль «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . У ході огляду салону транспортного засобу виявлено поліетиленовий пакет з камінням, схожим на каміння бурштину-сирцю. В цей же день під час огляду місця події вилучено автомобіль «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , каміння, ззовні схоже на бурштин-сирець, вагою 0,778 кілограма, п`ять підсаків, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. По вказаному факту внесено відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань за частиною першою статті 240-1 КК. У зв`язку з тим, що вказані речі є доказами вчинення злочину, слідчий просить накласти на них арешт шляхом заборони на користування ними, їх відчуження та розпорядження.
Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала.
Володілець майна ОСОБА_4 у суді просив повернути автомобіль, оскільки він йому необхідний у господарстві.
Вивчивши клопотання, подані до нього матеріали досудового розслідування, проаналізувавши законодавство, доходжу наступних висновків.
У Єдиний реєстр досудових розслідувань о 10 годині 08 хвилин 28 травня 2020 року внесено відомості за частиною першою статті 240-1 КК по факту зупинки приблизно о 20 годині 27 травня 2020 року на ділянці дороги між селом Залізниця та селищем Любешів Любешівського району Волинської області автомобіля «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 з камінням, схожим на каміння бурштину-сирцю.
В цей же день під час огляду місця події у ОСОБА_4 вилучено автомобіль «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , каміння, ззовні схоже на бурштин-сирець, п`ять підсаків, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Постановою слідчої від 28 травня 2020 року автомобіль «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , каміння, ззовні схоже на бурштин-сирець, п`ять підсаків, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000142.
Згідно з статтею 167 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з частиною першою статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності з пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З наданих матеріалів кримінального провадження слідує, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
З огляду на пояснення ОСОБА_4 , керуючись принципом розумності та співмірності, вважаю, що на транспортний засіб необхідно накласти арешт шляхом заборони володільцю цього майна, не позбавляючи його права користування, у повній мірі володіти та розпоряджатися цим майном, тобто заборонити його відчужувати.
У зв`язку з наведеним, у частині клопотання про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу необхідно відмовити.
Інше майно, яке вилучено в ході огляду місця події 27 травня 2020 року, підлягає арешту шляхом позбавлення осіб, у володінні яких воно перебувало, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 170-174 КПК,
постановив:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування камінням, ззовні схожим на бурштин-сирець, вагою 0,778 кілограма, п`ятьма підсаками.
Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його володільцю ОСОБА_4 відчужувати вказане майно.
У частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 відмовити.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя Любешівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1