Справа № 128/409/15-к
УХВАЛА

03 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 , заявлений у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді ОСОБА_1 для розгляду передано заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , заявлений щодо розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 мотивувала тим, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.06.2019 задоволено заяву про самовідвід головуючої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Справу передано на розгляд іншому судді Вінницького районного суду Вінницької області, визначеному в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України. 11.06.2019 вказане кримінальне провадження було розподілене судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 , яка ухвалою від 12.06.2019 призначила по ньому підготовче судове засідання. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області (головуючий суддя ОСОБА_4 ) від 28.11.2019 задоволено заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_3 , відведено головуючого суддю Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 від участі в розглядікримінального провадження № 128/409/15-к, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не є відстороненим від посади і на даний час обіймає посаду начальника конвою РКСМ ГУ НП України у Вінницькій області, а суддя ОСОБА_3 є головою Вінницького районного суду Вінницької області, в зв`язку з чим, між ними постійно виникають різного роду ділові стосунки щодо організації конвоювання та інших питань, які виникають з вказаного приводу, в ході вирішення яких виникали та можуть виникнути в подальшому спірні питання.
За вказаних обставин, з метою виключення будь-яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо об`єктивного розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 та для забезпечення умов, за яких у будь-кого стороннього спостерігача не виникало б сумнівів щодо розгляду заяви про самовідвід у кримінального провадженні безстороннім та неупередженим судом, суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, хоча повідомлені про розгляд в суді поданої заяви про самовідвід за наявними в матеріалах справи адресами.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду заяву, відповідно до якої вказав, що повністю підтримує заяву про відвід судді ОСОБА_3 та просить її задовольнити. Розгляд даної заяви просить провести у його відсутність.
Прокурор ОСОБА_8 надав через канцелярію суду заяву про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Інші учасники судового розгляду про причини неявки суд не повідомили.

Оглянувши заяву про самовідвід судді та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 75-76 КПК України, законом передбачено перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та обставин недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.11.2019 задоволено заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_3 , відведено головуючого суддю Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_3 від участі в розглядікримінального провадження № 128/409/15-к, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а дане кримінальне провадження повернуто до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддіввської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З огляду на викладене та обставини, які встановлені під час розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , враховуючи, що суддю ОСОБА_3 було відведено у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, з метою уникнення можливих сумнівів, як у самого обвинуваченого ОСОБА_5 , так і в інших учасників провадження, в неупередженості головуючого судді з розгляду заяви, що розглядається в межах цього ж кримінального провадження, заяву про самовідвід судді слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 , заявлений у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Матеріали заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 , заявлений у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001551 від 12.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України передати іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: