ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/69/20 Справа № 712/529/20 Категорія: ч. 2 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, не є депутатом, учасником ліквідації ЧАЕС, інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Черкаській області майор юстиції ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , посилаючись на те, що ОСОБА_8 діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у період з липня 2018 року по 15.01.2020, незаконно придбавав, зберігав з метою збуту, а також незаконно збував психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежений, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де він фактично проживає.

Так, 18.07.2018 ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , збув за грошові кошти у сумі 200 грн. ОСОБА_10 поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № 2/1102 від 31.07.2018 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено -амфетамін, масою 0,072 г.

Також, 09.04.2019 ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , збув за грошові кошти у сумі 400 грн. ОСОБА_10 два поліетиленових пакетика з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта № 2/617 від 26.04.2019 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено -амфетамін, масою 0,070 г та 0,086 г.

Окрім цього, 15.01.2020 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України №2/132 від 16.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом вагою 1,67 г. та №2/133 від 16.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабісом вагою 1,23 г., яку ОСОБА_8 , придбав та зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинені повторно.

15.01.2020 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2020 ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В матеріалах кримінального провадження мається достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах:

- протоколі обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , згідно даних якого під час проведення обшуку було вилучено - речовину рослинного походження у згортку з фольги та паперу; млинок металевий із залишками подрібненої речовини рослинного походження; три капсули білого та червоного кольору в полімерному пакетику; три цілих та одну частину таблеток в пластиковому контейнері «HALLS»; подрібнену речовину рослинного походження в прозорому полімерному пакеті із «зіповою» застібкою; пластиковий столик чорного кольору із нашаруваннями порошкоподібної речовини білого кольору.

- протоколах за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, згідно з якими ОСОБА_8 здійснює зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів.

- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України в Черкаській області №2/133 від 16.01.2020, про те, що вилучена за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , подрібнена речовина рослинного походження, яка містилася у згортку з фольги та паперу, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 1,23 грам.

- висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України в Черкаській області № 2/132 від 16.01.2020, про те, що вилучена за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , подрібнена речовина рослинного походження, яка містилася у в прозорому полімерному пакеті із «зіповою» застібкою, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 1,67 грам.

- інших зібраних в кримінальному провадженні доказах.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експерта з метою схилити їх до дачі неправдивих показів та необ`єктивного висновку, може знищити речові докази.

Зазначені ризики існують, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі не строк до 10 років. ОСОБА_8 тимчасово не працює, не має постійного джерела доходів та притягувався до кримінальної відповідальності у зв`язку з чим знаходячись на волі може ВЧИНИТЇ інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні не затримані інші співучасники злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а тому перебуваючи на волі останні можу ті спілкуватися між собою та вживати спільних заходів спрямованих на унеможливлення здобутті органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного т; об`єктивного розслідування кримінального правопорушення.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати у кримінальному провадженні, що перевищує встановлений ч. 5 ст. 18 КПК України розмір застави та призначити заставу в розмірі 476 мінімальних заробітних плат для працездатних осіб, що становить 1000552 грн. В даному випадку застава у меншому розмірі н здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинення тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків.

Крім того, орган досудового розслідування вважає за необхідне покласти на підозрюваного ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Просив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні суду першої інстанції слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував проти застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які докази стосовно того, що особа може ухилятися від слідства, та може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. Вказував на необґрунтованість підозри та на непомірність застави, так як стабільного заробітку та майна підозрюваний не має. Просив врахувати, що у ОСОБА_8 на утриманні перебувають непрацездатні батьки, за яким він здійснює догляд, та тому просив застосувати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з визначенням часу.

Підозрюваний в судовому засіданні суду першої інстанції підтримав захисника.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2020 року, в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби з 21:00 год. до 06:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 березня 2020 року включно. Строк домашнього арешту обчислювати з моменту затримання особи, тобто з 15 січня 2020 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з «21» год. «00» хв. по «06» год. «00» хв. щоденно;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з рішенням районного суду від 17.01.2020 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просять:

Скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2020 року, про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, обравши підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню через необґрунтованість, відсутність мотивувальної частини, та істотним порушенням судом першої інстанції норм кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведеній в ній підстав, думку захисника, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, слідчим суддею вірно встановлено те, що при обранні виду запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим враховує особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Крім того, згідно з ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Колегія суддів встановила, що в своєму клопотанні слідчий та прокурор вказують, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведено, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, колегією суддів встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, крім того доглядає за батьками похилого віку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо відмови в задоволення клопотання слідчого, про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - скасуванню не підлягає, а апеляційну прокурора у кримінальному провадженні - слід залишити без задоволення.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :