Справа № 206/6998/19
Провадження № 1-кп/206/446/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019року Колегія суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780 від 07.08.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого, адвоката: ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

20.12.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000780 від 07.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , мотивоване тим, що останній обгрунтованого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, 04.10.2019 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.12.2019 року. 29.11.2019 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.01.2020 року. Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до дванадцяти років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого. Окрім цього, ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, він не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неповнолітніх дітей не має, у нього не має потреби доглядати за своїми батьками. У зв`язку з викладеним клопоче застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , мотивоване тим, що останній обгрунтованого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, 04.10.2019 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.12.2019 року. 29.11.2019 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.01.2020 року. Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до дванадцяти років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого. Окрім цього, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, він не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неповнолітніх дітей не має, у нього не має потреби доглядати за своїми батьками. Крім того, ОСОБА_5 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий злочин. У зв`язку з викладеним клопоче продовжити до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вказував, на те що потерпілим погрожували, через що вони звертались до правоохоронних органів, однак матеріалів за вказаним кримінальним провадженням у нього не має.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 заперечував проти застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання в якому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодні ризики ним не доведені та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив відпустити його до дому.

Захисник-адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як він не довів ризики.

Обвинувачений ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію захисника-адвоката та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, перерахованим прокурором. Крім того, вказував про те, що потерпілим під час досудового слідства надходили погрози, через що ті звертались до правоохоронних органів і до одного з потерпілих було встановлено охорону, проте документально він підтвердити дані обставини не в змозі.

Колегія суддів заслухавши клопотання та позицію учасників судового провадження приходить до наступного.

Так, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового розгляду має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів дійшла до висновку про те, що клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно як обвинуваченого ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, та за скоєння якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років із конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілих, свідка, які ще не допитані судом, не працює, має малолітнью дитину.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років із конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілих, свідка, які ще не допитані судом, не має стійких соціальних зв`язків, не працюючий, є особою раніше неодноразово судимою.

Вказані обставини дають суду підстави стверджувати, що ризики, зазначені прокурором, як підстава для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою кожному з обвинувачених, існують, обрання іншого, більш м`якого виду, як ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 суд вважає не доцільним і буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Колегія суддів вважає, що обвинуваченим може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначається даною ухвалою.

В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01.01.2019 - 1921 грн. Враховуючи характеризуючи данні кожного з обвинувачених та злочин, у якому кожен з них обвинувачується, вважає, що сума у розмірі 80 прожиткових мінімумів, тобто 153680,00 грн. буде достатньою для внесення у якості застави.

У відповідності до ст. 194 КПК України, на обвинуваченого необхідно покласти відповідні обов`язки у разі внесення застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Крім того, вирішуючи подані клопотання суд, також, враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому як ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, як наслідок відмовити захиснику-адвокату ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі кожного з обвинувачених, а і характеру та тяжкості діянь, які кожному інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.

Таке застосування не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків та потерпілих, тощо, суд вважає, що як ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів кожному.

Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що обвинувачені не позбавлені можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 314-316, 331 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 23 лютого 2020 року.
Одночасно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680,00 грн., дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Строк обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_5 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 23 лютого 2020 року.
Одночасно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680,00 грн., дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою /заставодавцем/.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Строк обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_6 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Копію ухвали надіслати до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" до виконання.

Ухвала суду щодо продовження строку тримання під вартою набирає чинності негайно, але відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_12 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, може бути оскаржена учасниками судового провадження шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3