Справа № 442/2025/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/448/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
ухвалою суду першої інстанції продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 08.06.2020 року із визначеною раніше заставою у розмірі 162160 гривень.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.
На цю ухвалу захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що обвинувачений не визнає вини у вчиненому. Зазначає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений має постійне місце проживання та праці, має на утриманні малолітню дитину, а також батьків.
Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав встановлені істини в даному кримінальному провадженні, впродовж всього часу належно виконував свої процесуальні обов`язки та не зловживав своїми процесуальними правами.
Окрім того наголошує, що доказів того, що ОСОБА_7 переховувся чи переховуватиметься у майбутньому від суду чи перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, стороною обвинувачення суду надано не було. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_7 вчиняв чи вчинятиме спроби знищення чи спотворення будь-яких доказів, що мають істотне значення для справи, а також відсутні докази того, що він впливав чи впливатиме на учасників даного провадження.
До початку розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав заяву про відмову від своєї апеляційної скарги та закриття, у зв`язку з цим, апеляційного провадження, оскільки ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 26 липня 2020 року. Окрім того, просить проводити апеляційний розгляд у його відсутності.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав подану захисником ОСОБА_6 апеляційну скаргу та просив зменшити розмір застави, а також розгляд вказаної апеляційної скарги просив проводити у відсутності захисника- адвоката ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 08.06.2020 року із визначеною раніше заставою у розмірі 162160 гривень.
Колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті, а тому покликання захисника на відсутність доказів його вини, як на підставу для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу є необґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, продовжений ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів чи меншого розміру застави, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Таким чином, з врахуванням обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за відсутності даних про наявність у обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини та батьків, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків із визначеним раніше розміром застави.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з визначеною раніше заставою у розмірі 162160 гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді