У Х В А Л А Справа № 932/915/20

Провадження № 1-кс/932/490/20

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2020 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою, у якій прохає скасувати постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 24 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001179.

Підставами для задоволення скарги вказав наступне. Так, СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001179, яке відкрито за заявою ОСОБА_5 . 21 січня 2020 року ОСОБА_5 , як потерпілий, отримав поштою постанову слідчого від 24 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001179. Внаслідок того, що постанову слідчого від 24 квітня 2019 року отримано ОСОБА_5 лише 21 січня 2020 року, прохає поновити строк на подання цієї скарги, як такий, що пропущений з поважних причин. Зазначає, що оскаржена ним постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо її законності та обґрунтованості, а слідчий безпідставно дійшов висновку про закриття кримінального провадження «за відсутності факту вчинення кримінального правопорушення». Слідчий не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні, внаслідок чого проведене ним досудове слідство не було ретельним, всебічним і сумлінним. Слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, а також не здійснив усіх необхідних процесуальних дій. Слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій для повного та всебічного з`ясування обставин по кримінальному провадженню. Так, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе тільки після безпосереднього дослідження всіх обставин кримінального провадження слідчим, прокурором, оцінки ними показань, речей, документів, які стосуються справи, у їх сукупності. Слідчий не здійснив заходів, спрямованих на збір доказів, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, витребування документів. Слідчим не встановлено обставини, які підлягають доказування у кримінальному провадженні час, місце, спосіб вчинення злочину, подія злочину, тощо. Оскільки слідчим не вжито всіх можливих, необхідних заходів для встановлення істини у справі, проведене досудове розслідування є неповним. Власне сама постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить обґрунтованих підстав для її прийняття, і не підписана слідчим.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали скаргу та прохали її задовольнити. Пояснення надали аналогічні її тексту. Додатково пояснили, що конверт із постановою слідчого про закриття кримінального провадження їх довірителем отримано 21 січня 2020 року, у конверті містилась не підписана слідчим постанова, що є грубим порушенням норм процесуального права. Крім цього, у конверті містився витяг з ЄРДР, у якому значилось, що кримінальне провадження № 0001179 закрито. Висновок слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки факт відчуження недобудови, під час дії арешту майна, мав місце, як мали місце і незаконні дії із перереєстрації майна за іншою особою.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду скарги, однак у судове засідання не з`явились, письмових заяв чи клопотань не надали. Представники скаржника не заперечували проти розгляду скарги у відсутність слідчого та прокурора. З цих підстав, скаргу розглянуто у відсутність слідчого і прокурора, та прийнято рішення.

Вислухавши пояснення представників скаржника, вивчивши скаргу та надані до неї додатки, приходжу до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001179, що відкрито 04 грудня 2018 року за заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України. Так, досудове розслідування здійснювалось за фактом складення службовими особами Дніпровської міської ради завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей під час оформлення права комунальної власності на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Князя Володимира Великого, 15-К (до 15.10.2014 року вул. Плеханова, 15-Г, після 21.09.2017 року вул. Князя Володимира Великого, 13-Б); а також за фактом вчинення службовими особами Дніпровської міської ради незаконних дій із арештованим майном по вул. Князя Володимира Великого, 15-К (до 15.10.2014 року вул. Плеханова, 15-Г, після 21.09.2017 року вул. Князя Володимира Великого, 13-Б).

23 квітня 2019 року слідчим ОСОБА_6 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0001179, у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб Дніпровської міської ради складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст.388 КК України.

Як вбачається із постанови слідчого, ним по справі проведено таку слідчу дію, як допит, як свідка, юрисконсульта Дніпровської міської ради ОСОБА_9 , від якого ним отримано інформацію про те, що між ОСОБА_5 та Дніпровською міською радою тривалий час існує спір щодо здійсненого тим самочинного будівництва багатоповерхівки по АДРЕСА_1 . Питання правомірності будівництва ОСОБА_5 багатоповерхівки за вказаною адресою, набуття ним у користування під забудову земельної ділянки, реєстрації права власності на недобудову, відчуження квартир у недобудованому будинку фізичним особам, зокрема, і ОСОБА_8 , неодноразово були предметами судових розглядів. Спираючись на пояснення свідка ОСОБА_9 , слідчий встановив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ніколи не були законними власниками нерухомого майна, оскільки те в експлуатацію у встановленому законом порядку не введено, будівництво здійснювалось із численними порушеннями, при наявності скасованого повідомлення про початок будівельних робіт внаслідок внесення до нього недостовірних даних, а також по закінченню строку дії договору оренди землі. Ті судові акти, що стали підставою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на майно, скасовані. Внаслідок того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ніколи не були та не є законними власниками нерухомості по АДРЕСА_1 , оскільки в силу вимог ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, жодні їх права діями службових осіб виконавчих органів Дніпровської міської ради порушені бути не могли. Крім цього, оскільки Дніпровською міською радою під час дії арешту майна з 15 травня по 05 жовтня 2017 року не вчинялись дії із завершення будівництва, вважати заборону, яка встановлена ухвалою Печерського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2017 року, на розпорядження, користування та добудову об`єкта самочинного будівництва по АДРЕСА_1 , такою, яка порушена службовими особами Дніпровської міської ради, не можливо.

Через це слідчий дійшов висновку про те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001179 достатніх доказів для продовження досудового розслідування немає, факт підроблення службовими особами Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради офіційних документів свого підтвердження не віднайшов, будь-які матеріальні збитки для заявників відсутні, що, на його думку, свідчить про відсутність в діях осіб обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
З урахуванням спливу розумних строків досудового розслідування, невстановлення ним осіб, які причетні до вчинення злочину, слідчий вирішив, що в діях невстановлених осіб відсутні і ознаки складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 388 КК України.

Повністю погодитись із таким висновком слідчого не можливо. Так, ч. 1 ст. 366 КК України встановлює кримінальну відповідальність за складення, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Тому, для встановлення чи спростування події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчий мав встановити до якого саме документу, на думку заявника, внесено недостовірні відомості та який документ складено службовими особами Дніпровської міської ради, як завідомо неправдивий. Однак, постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0001179 не містить встановленого ним конкретного документу, до якого внесено нібито недостовірні, неправдиві відомості, а також не містить посилання на ті докази, які спростовують факт внесення до такого офіційного документу, завідомо неправдивих відомостей.

Крім цього, надаючи оцінку правомірності дій Дніпровської міської ради, спираючись фактично лише на показання одного свідка з боку зацікавленої сторони, слідчий вказав, міська рада законно володіє земельною ділянкою та об`єктом недобудови по АДРЕСА_1 , тому нею не допущено порушень заборон, встановлених ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2017 року про накладення арешту. Однак, слідчим, для перевірки цього факту, слід було б отримати інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із якої він міг би встановити як будь-які дії із перереєстрації майна за іншим власником, так і факт обтяження цього майна іншими у інший спосіб. Крім цього, слідчий мав перевірити і факт публічного обтяження земельної ділянки та недобудови у вказаному реєстрі. Такий витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідчим не отриманий, і оцінка йому не надавалась, тому висновок слідчого про відсутність в діях службових осіб Дніпровської міської ради ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, є передчасним.

Однак, при розгляді скарги враховую те, що досудове розслідування у кримінальному проваджені здійснювалось за фактами вчинення злочинів середньої тяжкості, і розпочато воно 04 грудня 2018 року. По справі жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому підстави для зупинення кримінального провадження були відсутні.

Внаслідок цього, оскільки строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, вважаю, що при скасуванні слідчим суддею постанови слідчого про закриття кримінального провадження, по цьому кримінальному провадженню строк досудового розслідування, встановлений п. 2 абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, є таким, що вже сплив. Так, чинне кримінально-процесуальне законодавство не містить норми про те, що строк, який минув з дня винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадженні, і до дня її скасування прокурором чи слідчим суддею, не входить до загального строку досудового розслідування. Згідно із вимогами ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Таким чином, у випадку скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0001179, що відкрито 04 грудня 2018 року за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України, слідчий повинен бути здійснювати слідчі дії за межами строку досудового розслідування, встановленого у п. 2 абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.

Через це, оскільки скасування постанови про закриття кримінального провадження не може мати своїм наслідком відновлення досудового слідства, а проведення слідчих дій за межами строку досудового слідства не можливо, змушений відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 219, 294, 303, 305, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1