ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2020 Справа №607/960/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003056 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.В.Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такої, що раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченої ОСОБА_3 , коли вона 19 жовтня 2019 року близько 14 год. перебувала на спортивному майданчику у дворі будинку по АДРЕСА_2 , де на перекладині побачила поясну сумку, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає і, що її дії не будуть поміченими сторонніми особами, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала вказану вище сумку торгової марки «Скейт», синього кольору, вартістю 133, 33 грн., у якій знаходився мобільний телефон торгової марки «Самсунг Гелексі Джей6», золотистого кольору, вартістю 2 816, 67 грн., у чохлі-книжці, чорного кольору, вартістю 336, 92 грн., а також грошові кошти в сумі 10 грн., після чого із викраденим майном покинула місце вчинення даного кримінального правопорушення, чим причинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 296, 92 грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, у тому числі, злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 27 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні, які повернуто потерпілій ОСОБА_6 слід залишити у розпорядженні останньої.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 27 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, які повернуто потерпілій ОСОБА_6 залишити у розпорядженні останньої.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1