Справа № 404/3681/19
Номер провадження 1-кп/404/224/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0006154 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , до якого 04.06.2009 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, які ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2015 року змінені на госпіталізацію до психіатричної лікарні з посиленим наглядом та ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2018 року змінені на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, раніше судимого:

- 06.12.2019 року вироком Дніпровського апеляційного суду, яким скасовано вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року в частині призначеного покарання, за ч.4 ст.187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

04.06.2009 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області до ОСОБА_3 у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2015 року вказані примусові заходи медичного характеру змінені на госпіталізацію до психіатричної лікарні з посиленим наглядом та ОСОБА_3 поміщено до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, де останній проходив лікування до 05.06.2018 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2018 року застосовані до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру змінені на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, у зв`язку із чим ОСОБА_3 направлено до Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», розташованого по вул.Металургів, 2-а у селищі Новому у м.Кропивницькому, де останній продовжив проходити примусове лікування.
Під час перебування у приміщенні вказаного закладу, у невстановлений точний час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на втечу зі спеціалізованого лікувального закладу. Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 15.07.2018 року близько 12 год. покинув приміщення палати №2 з метою прийому їжі у загальній столовій. Надалі, під час обіду, діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись тим, що ніхто із співробітників лікувального закладу не звертає на нього уваги, та впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені, таємно, самовільно, без належного дозволу та законних підстав залишив територію Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та зник у невідомому напрямку. Того ж дня близько 12 год. 30 хв. під час перевірки осіб, які знаходяться на лікуванні під наглядом у вказаному лікувальному закладі, працівником медичного персоналу ОСОБА_6 виявлено відсутність ОСОБА_3 та повідомлено чергового лікаря про надзвичайну подію та розпочаті першочергові розшукові заходи, за результатами яких останнього на території вказаної установи не виявлено. У подальшому 28.12.2018 року слідчим Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до ст.208 КПК України затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив втечу із спеціалізованого лікувального закладу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.394 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України визнав повністю та показав, що 15.07.2018 року близько 12 год., за часу та обставин, вказаних в обвинуваченні, під час обіду умисно незаконно самовільно залишив спеціалізований лікувальний заклад Комунальний заклад «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», в якому до нього за ухвалою суду застосовувалися примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, здійснивши втечу з нього, фактично за власним бажанням припинивши такі заходи. Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення злочину, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 та повного визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України, його вина у вчиненні злочину доводиться дослідженими судом такими доказами:
- заявою ОСОБА_7 від 15.07.2018 року про розшук ОСОБА_3 , який знаходячись на примусовому лікуванні у КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», 15.07.2018 року близько 12 год. залишив відділення №9 медичного закладу та не повернувся (т.1 а.п.12);

- протоколом огляду місця події від 15.07.2018 року, відповідально до якого проведено огляд другого поверху відділення №9 КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» по вул.Металургів, 2-а у с.Новому м.Кропивницькому та палату, де проживав ОСОБА_3 , де було виявлено та вилучено пару резинових капців, зелену футболку, лист паперу та фотознімок (т.1 а.п.14);

- належно завіреною копією медичної картки хворого ОСОБА_3 №2266/18 з направленням, витягом з особової справи, листком-призначень, наказами, витягом, листуванням, довідками, заявами, які підтверджують обставини та підстави застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», а також його втечі із вказаного закладу (т.1 а.п.21-43);

- копією направлення ОСОБА_3 до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» (т.1 а.п.44);

- копією ухвали Київського районного суду м.Полтави від 21.05.2018 року, відповідно до якої змінено застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 з лікування у психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом, згідно з якою взято до уваги долучений висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №75 від 07.05.2018 року (т.1 а.п.45-48);

- копією виписки з історії хвороби ОСОБА_3 №49 (т.1 а.п.49-50);

- копією ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2015 року, якою змінено примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_3 та останнього переведено з психіатричної лікарні з суворим наглядом до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом (т.1 а.п.51);

- копією ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 04.06.2009 року, згідно з якою ОСОБА_3 у зв`язку із вчиненням останнім суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом (т.1 а.п.52-57);

- копією акту судової психолого-психіатричної експертизи №226 від 03.07.2008 року, згідно з яким у ОСОБА_3 виявлено розумову відсталість зі значним порушенням емоцій та поведінки, за своїм психічним станом на час інкримінуємого ОСОБА_3 діяння він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. На час проведення експертизи він також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керуватись ними, за своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом (т.1 а.п.58-60);

- копією висновку судово-психіатричної експертизи №50 від 01.03.2019 року проведеної у рамках кримінального провадження №0002347 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відповідно до якої ОСОБА_3 на хронічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан на період інкримінованого йому діяння не страждав, усвідомлював свої дії та керував ними, що також встановлено і на теперішній час, в теперішній час виявляє легку розумові відсталість, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.п.83-92);

- висновком судово-психіатричної експертизи №177 від 21.04.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_3 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України, страждав і на даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70), проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_3 така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними; підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України; у відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним; застосування заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.п.45-50).

Аналізуючи наведені зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів та не оспорюється сторонами, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ст.394 КК України як втечу із спеціалізованого лікувального закладу.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, не одружений, офіційно не працює, осудний, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, офіційно не працевлаштований, не одружений, зважаючи на наявні відомості про вчинені суспільно небезпечні діяння, суд вважає за можливе попередження вчинення нових злочинів та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ст.394 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Зважаючи на те, що вироком Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2019 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України з призначенням покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ст.394 КК України, вчинене до постановлення попереднього вироку, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_3 із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Також, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України до строку призначеного покарання зараховується покарання, яке частково відбуте обвинуваченим за вироком Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2019 року, яким скасовано вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року в частині призначеного покарання, яким визначено, що строк покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту затримання у тому кримінальному провадженні з 28.12.2018 року.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, обвинувачений утримується під вартою і відбуває покарання, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою. Відтак, суд вважає, що наявні підстави до застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати та речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.394 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2019 року, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 1 (один) місяць з конфіскацією усього особистого майна.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До строку призначеного покарання у виді позбавлення волі зарахувати покарання, яке частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2019 року, обраховуючи ОСОБА_3 строк відбування покарання з 28.12.2018 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1