Кримінальне провадження № 194/1756/19
Номер провадження № 1-кп/194/219/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2019 року за № 0000426 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в період часу з 04 червня 2019 року по 09 вересня 2019 року, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняла дії психологічного насильства над своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявлялось у словесних образах потерпілої грубими нецензурними словами та погрози застосування фізичного насильства, насильного покидання квартири, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, а також погіршення якості життя, що виразилось у неодноразових залишаннях потерпілою постійного місця мешкання.

Так, 04 червня 2019 року приблизно о 19-00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу нецензурними словами, на зауваження не реагувала, внаслідок чого завдала їй психологічних страждань, за що 26 червня 2019 року була притягнута постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 10 липня 2019 року приблизно о 11-30 год. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу грубими нецензурними словами, внаслідок чого завдала їй психологічних страждань, за що 16 липня 2019 року була притягнута постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 09 вересня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу грубими нецензурними словами, погрожувала насильницьким покиданням місця мешкання, внаслідок чого завдала їй психологічних страждань, а також погіршення якості життя.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними систематичними діями вчиняла систематичне психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , чим спричинила їй психологічні страждання, а також погіршення якості життя.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні винною себе визнала повністю, та пояснила, що вона в березні, червні та вересні 2019 року вчиняла відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме ображала нецензурними словами та принижувала останню. В скоєнні злочину розкаюється. Зрозуміла свою поведінку та наданий час має бажання виправитися та працевлаштуватися, примирилася з потерпілою.
Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження: допитом обвинуваченої, постановами суду та даними, які характеризують її особу.
Винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого нею діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Як вбачається з постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 , 1938 року народження, насильство в сім`ї, а саме: висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, за що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 грн.

Як вбачається з постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона 10 липня 2019 року о 11-30 год. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що виразилися у висловлюванні в її адресу грубою нецензурною лайкою, будучи притягнутою протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,, за що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку її діям, суд вважає, що вона винна в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, та її дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується негативно, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, бажання виправитися.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується негативно, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, бажання виправитися, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, та обставин, які обтяжують покарання: вчинення злочину щодо особи похилого віку, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілої, яка просила суд призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що для її виправлення та попередження нових злочинів їй необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 126-1 КК України, але не в максимальній межі. При цьому судом враховано, що відомості про причетність її до будь-яких інших кримінальних правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення відсутні. Вона має стійке бажання змінити свою поведінку та стати на шлях виправлення, працевлаштуватися.
Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів.
Клопотань про обрання запобіжних заходів не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.
Відносно ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені вимогами ст. 91 -1 КК України не застосовувати.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1