Справа № 713/596/20
Провадження №1-кп/713/107/20
ВИРОК
іменем України

03.06.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 16.03.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, не одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 16.03.2020 року, о 02.59 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Польська реєстрація) по вул. Гостинець в с. Банилів Вижницького району, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з металевою огорожею господарства ОСОБА_6 , з подальшим перекиданням в кювет, після чого залишив вказаний ТЗ та з місця події втік. Вжитими заходами працівниками поліції ОСОБА_4 було розшукано та складено протокол серії ДПР18 №454299 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час складання відповідних постанов та протоколів про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, у працівників поліції виникла підозра про те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з його ротової порожнини був різкий запах алкоголю. ОСОБА_4 було запропоновано сісти до салону службового автомобіля з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер». ОСОБА_4 було роз`яснено, що за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак ОСОБА_4 відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в подальшому у КНП «Вижницька РЛ».

16.03.2020 року, о 06.52 год. ОСОБА_4 знаходячись в службовому автомобілі поліції на території КНП «Вижницька РЛ», діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одягнені у формений одяг (однострій), є працівниками поліції та здійснюють виконання своїх службових обов`язків, є відповідальними за дотримання правил дорожнього руху. З метою схилення вказаних поліцейських до вчинення дій всупереч їх службових обов`язків, висловив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пропозицію надати неправомірну вигоду за не вчинення ними дій з притягнення його до адміністративної відповідальності, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.2, 124, 130 ч.1 КУпАП. Незважаючи на висловлену працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмову прийняти пропозицію про неправомірну вигоду, ОСОБА_4 пред`явив грошові кошти в сумі 200 доларів США, двома купюрами, які поклав на панель коробки передач між передніми сидіннями службового автомобіля, при цьому попросив не притягувати його до відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

03.06.2020 року між прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку учасники процесу під час проведення судового засідання просили затвердити.

Згідно угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину в обсязі повідомленої підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, погодився понести покарання за ст.369 ч.1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.369 ч.1 КК України щодо якого визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Вказував, що угода укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_4 можуть бути реально виконані, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши відносно ОСОБА_4 обвинувальний вирок та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, повного визнання своєї вини, щирого розкаяння у вчиненому та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, позитивної характеристики за місцем проживання, раніше не судимого, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368-371, 374, 473-476 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2020 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 16.03.2020 року.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень) в дохід держави із спеціальною конфіскацією грошових коштів у розмірі 200,00 (двісті) доларів США.

Речовий доказ ДВД-диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського Вижницького ВП ОСОБА_7 від 16.03.2020 року - залишити зберігати при матеріалах судового провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1