Справа № 357/1170/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0002999 від 12.10.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.11.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до шести місяців арешту; 17.10.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» звільнений від призначеного покарання; 29.11.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі по тексту Перелік), зокрема метадон (фенадон) включеного до списку №1 таблиці №2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:

-діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_3 , 12.10.2019 приблизно об 11.00 години знаходячись неподалік будинку № 6 по вулиці Академіка Вула в місті Біла Церква Київської області, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, незаконно придбав - знайшов на землі, поліетиленовий пакунок в середині якого знаходилось чотири згортки синього кольору з вмістом кристалічної речовини білого кольору. ОСОБА_3 , по зовнішньому вигляду зрозумів, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом метадон (фенадон), після чого поклав поліетиленовий пакунок в середині якого знаходилась чотири згортки синього кольору з вмістом кристалічної речовини білого кольору до спідньої білизни, в яку був одягнений, та незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту. Після цього сівши на маршрутне таксі №14, приїхав на Площу Соборну в місті Біла Церква Київської області.

12.10.2019 приблизно о 12 години 30 хвилин ОСОБА_3 , проходячи поруч з будинком №1 по вулиці Дружби в місті Біла Церква Київської області, був зупинений працівниками Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для перевірки на наявність заборонених речей. В подальшому, в ході проведення особистого обшуку, у спідній білизні, у якій був одягнутий ОСОБА_3 , виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий пакунок, в середині якого знаходились чотири згортки синього кольору з вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса яких становить 0,099 г, 0,083 г, 0,086 г, 0,093 г, загальна маса метадону ( фенадону) становить 0,361 г.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати, як незаконне придбання та зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 309 КК України, розкаювався та показав, що він 21.10.2019 приблизно об 11.00 год. знаходячись неподалік будинку № 6 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква Київської області знайшов на землі поліетиленовий пакунок в середині якого знаходились чотири згортки синього кольору з вмістом кристалічної речовини білого кольору, по зовнішньому вигляді ОСОБА_3 зрозумів, що це був наркотичний засіб метадон, оскільки раніше мав досвід вживання вказаного наркотичного засобу. Після чого вказаний наркотичний засіб поклав собі до спідньої білизни та на маршрутному таксі № 14 перевіз його на Площу Соборну в м. Біла Церква Київської області. В той же день, приблизно о 12.30 год. ОСОБА_3 проходячи поруч з будинком № 1 по вул. Дружби в м. Біла Церква Київської області був зупинений працівниками поліції, які провели особистий обшук ОСОБА_3 , під час якого у останнього виявили та вилучили наркотичний засіб метадон. В скоєному злочині каявся, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, судом встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - визнання вини, обставин які обтяжують його покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною рецидив злочину, оскільки, як роз`яснено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про повторність, сукупність та рецидив злочину та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010, якщо рецидив злочину утворює одночасно і повторність, що передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, то за ч. 4 ст. 67 КК України суд не може при призначенні покарання ще раз враховувати повторність або рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання.

Крім цього судом враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, на теперішній час відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 за ч. 2 ст. 309, ст. 75, ст. 76 КК України, одружений, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2016 року, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних солдатів і сержантів при Білоцерківському ОМВК, як засуджений та непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді позбавлення волі та позицію обвинуваченого, який просив суворо не карати, врахувати визнання його вини, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначений злочин до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Таким чином ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком.

Отже, підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідати цілям та меті покарання.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України стягнути з ОСОБА_3 у порядку ст. ст. 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 статтями 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбите їм покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018, та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме наркотичний засіб - метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін у спеціальному пакеті № 2587834, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі ст. 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі: 1884,12 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири гривні 12 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1