Справа № 947/4109/20
Провадження № 1-кс/947/1882/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 000582 від 24.02.2020 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ширяєве, Ширяєвського району, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою базовою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 24.02.2020 в громадському місці, а саме: біля ринку «Регіна» по пр. Небесної Сотні, 10 в м. Одесі, приблизно о 14:45, в ході виконання функціональних обов`язків, перебуваючи у форменому одязі, офіцерами поліції сектору превенції Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та капітаном поліції ОСОБА_8 виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння порушував громадський порядок, гучно висловлюючись нецензурною лайкою.

На зауваження працівників поліції щодо припинення порушувати громадський порядок не відреагував та став поводити по відношенню до них агресивно, продовжуючи вживати нецензурну лексику та ображати їх.

Вищезазначеними офіцерами поліції сектору превенції ОСОБА_4 було запропоновано пройти до поліцейської станції № 3 для складання адміністративних матеріалів.

Враховуючи стан ОСОБА_4 , не застосовуючи надані працівникам поліції повноваження, передбачені ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» щодо вжиття заходів фізичної сили його було супроводжено під руки.

Однак, не бажаючи виконати законні вимоги співробітників поліції, з метою уникнення адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 вчинив опір працівникам правоохоронного органу, тобто вчинив активну фізичну протидію, схопивши за праву руку капітана поліції ОСОБА_8 та штовхнув її корпусом вперед, в результаті чого остання впала на землю і отримала тілесні ушкодження у вигляді пошкодження зв`язок правого акроміального-ключичного суглобу, забій правого ліктьового суглобу.

25.02.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, з метою запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що таке клопотання необґрунтоване, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні такого клопотання та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, за кваліфікуючими ознаками: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку.

На підтвердження обґрунтованості підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 24.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24.02.2020 року, протокол №000098 від 24.02.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тяжкість покарання, яке останньому загрожує у випадку його подальшого можливого визнання винним у вчинені такого кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав вважати, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в рамках даного кримінального провадження наявний. Між тим, відомості в частині того, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, за яким останній мешкає разом зі своєю сім`ю в значній мірі мінімізують настання такого ризику.
В частині посилання сторони обвинувачення на наявність ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про не доведеність існування такого ризику, оскільки в клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування та мотивування, яке б давало слідчому та прокурору можливість прийти до переконання про його наявність. Зокрема, ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не було враховано, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, оскільки останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання, де мешкає разом зі своєю сім`єю. Викладені обставини свідчать про те, що посилання на такий ризик є формальним та безпідставним.
Більше того, в клопотанні, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, абсолютно відсутнє обґрунтування не можливості запобігання встановленим на думку сторони обвинувачення ризикам, шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, з огляду на характеризуючі підозрюваного матеріали, серед яких наявність у підозрюваного постійного місця проживання, де останній мешкає разом зі своєю дружиною та малолітньою дитиною, що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду шляхом застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 309КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 000582 від 24.02.2020 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 24.04.2020 року, наступний обов`язок:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1