Справа № 206/175/20
Провадження № 1-кс/206/22/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання,
ВСТАНОВИВ
15.01.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України для розгляду скарги у їх відсутність.
Вислухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, в тому числі, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 звернувся до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із клопотанням про проведення пожежно-технічної експертизи.
16 грудня 2019 року слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову, якою в задоволенні клопотання про проведення пожежно-технічної експертизи відмовлено. Мотивами відмови у задоволенні клопотання (часткового задоволення) є те, що призначення вказаної експертизи планується після отримання результатів хімічної експертизи.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно зі ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Доказами в кримінальному провадженні, згідно із ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 95 КПК України мають бути належними і допустимими та мати значення для цього кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 93 КПК України).
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України). Перелік слідчих (розшукових) дій окреслений нормами глави 20 «Слідчі (розшукові) дії» Розділу III «Досудове розслідування» КПК України.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Геннадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» вказано, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
ВССУ у своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Так, адвокатом ОСОБА_3 не долучено до своєї скарги навіть клопотання про проведення пожежно-технічної експертизи та не зазначено необхідність проведення даної експертизи, а відтак слідчий суддя не може пересвідчитися, що призначення експертизи надасть можливість досягти меті досудового розслідування, враховуючи, що призначення даної експертизи планується після отримання результатів судової хімічної експертизи.
До того ж, адвокатом ОСОБА_3 у своїй скарзі взагалі не вмотивовано необхідність у проведенні пожежно-технічної експертизи та не вмотивовано в чому саме полягає незаконність постанови слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання та які підстави для її скасування, а відтак слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що такі слідчі дії необхідно провести та слідчим винесено постанову незаконно.
Організація розслідування передбачає визначення і мобілізацію сил і засобів, створення оптимальних умов для проведення слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, причому керуючим суб`єктом організації розслідування є слідчий.
Розслідування злочинів вимагає високої організації слідчої роботи, у здійсненні якої великого значення набуває планування розслідування. Необхідність планування випливає з усієї суті діяльності слідчого у розслідуванні злочинів, яка потребує організованості, швидкості. Під плануванням розслідування розуміють визначення шляхів розкриття злочинів, окреслення обставин, які підлягають з`ясуванню, а також встановлення найдоцільніших строків проведення необхідних слідчих дій та оперативно-розшукових заходів. План розслідування визначається слідчим залежно від обсягу матеріалу, який є в його розпорядженні. Встановлення послідовності, строків і виконавців намічених слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, оперативно-розшукових заходів повинно забезпечити паралельне відпрацювання висунутих версій і закінчення розслідування у встановлені строки.
Отже, враховуючи, що слідчий, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, який несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій визначив для себе план досудового розслідування за яким призначення пожежно-технічної експертизи планується після отримання результатів судової хімічної експертизи, та враховуючи, що він повинен дотримуватися свого плану для досягнення мети досудового розслідування, часткове задоволення скарги ОСОБА_3 про проведення пожежно-технічної експертизи було доцільним та відповідало плану досудового розслідування, який для себе визначив сам слідчий, де призначення судової пожежно-технічної експертизи було поставлено в чергу після отримання результатів іншої експертизи.
Згідно п. 17 узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» судом касаційної інстанції констатується, що неоднаково у судовій практиці вирішується питання формулювання резолютивної частини ухвал слідчих суддів, постановлених за результатами розгляду скарг на рішення прокурора та відмічається, що формулювання резолютивної частини в таких випадках залежить від конкретного предмета розгляду: якщо слідчим чи прокурором не було належним чином розглянуто питання про застосування заходів безпеки, то у такому випадку слідчий суддя може їх зобов`язати відповідне питання розглянути; якщо ж таке питання було розглянуте і особі було необґрунтовано відмовлено в застосуванні заходів безпеки, то у такому випадку слідчий суддя уповноважений зобов`язати відповідальну особу такі заходи застосувати.
В ході розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим ОСОБА_4 вже було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення пожежно-технічної експертизи та винесено вмотивовану постанову про відмову у задоволенні клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України, як того вимагає у своїй скарзі ОСОБА_3 .
Отже, виходячи із положень ст. 220 КПК України, тільки у випадку повної або часткової відмови слідчим або прокурором виноситься вмотивована постанова, а при задоволенні клопотання постанова не виноситься: слідчий або прокурор задовольняє клопотання за наявності підстав, про що просто повідомляє особу, яка заявила таке клопотання відповідно до положень ст. ст. 111-112 КПК України, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для скасування постанови слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення пожежно-технічної експертизи та зобов`язання слідчого фактично повторно розглянути клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Окрім того, як було зазначено слідчим у своїй постанові - призначення вказаної експертизи планується після отримання результатів судової хімічної експертизи, а тому якщо адвокат бажає щоб слідчий призначив проведення експертизи, йому необхідно звернутися до слідчого із відповідним клопотанням про призначення експертизи або залучення експерта, адже експертизу проводить експертна установа, експерт або експерти.
Відповідно до ст. 307 ч. 2 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчини певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Частинами 1, 3 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Таким чином процесуальним законом безпосередньо на скаржника покладено обов`язок доведення наявності у нього правових підстав на звернення до суду, обставин порушення органом досудового розслідування прав скаржника, що гарантовані процесуальним законом.
Отже, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, слідчий суддя за таких обставин приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 111, 220 , 223, 303-307, 309, 369-376 КПК України,
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання відмовити повністю.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1