Справа№ 610/2777/17
Провадження № 1-кп/610/26/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника малолітньої потерпілої- ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження № 0000976 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України,із повною загальною середньою освітою, інваліда 2 групи, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України судимості не маючого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2017 року о 16.00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та протиправно, маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, під приводом пригостити фруктами малолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завів її до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення розпусних дій щодо малолітньої потерпілої, завідомо усвідомлюючи її вік, вчинив розпусні дії щодо ОСОБА_12 , які виразилися у розмові з малолітньою на сексуальну тему, роздяганні малолітньої потерпілої, яку поклав на диван, знявши шорти та білізну, оголивши при цьому статеві органи останньої.

Далі, нехтуючи правилами моралі, та бажаючи продовження своїх розпусних дій щодо малолітньої особи, непристойно став доторкатись пальцями рук до її сідниць. Після чого, оголивши свій статевий орган, ліг на малолітню ОСОБА_12 зверху, торкаючись до сідниць малолітньої своїм статевим органом, тим самим задовольняючи свою статеву пристрасть.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе не визнав повністю, відмовившись від надання показань, не повідомляючи про причини такої відмови.

Разом з тим, вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду:
Показаннями представника потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 23.08.2017 вона знаходилася в м. Балаклія, а її донька ОСОБА_12 перебувала у батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в с. Яковенкове Балаклійського району. У той же день, близько 16.00-17.00 години, їй зателефонували її батьки та сказали, що їх сусід ОСОБА_15 заманив ОСОБА_12 до свого будинку, який знаходиться по сусідству, де щось з нею робив. ОСОБА_9 викликала працівників поліції та разом з ними проїхали до с. Яковенкове. По приїзду в с. Яковенкове ОСОБА_9 дізналася від своєї доньки ОСОБА_12 , про те, що її покликав ОСОБА_15 та взявши її за руку завів до свого будинку, де знімав з неї білизну, торкався її сідниць, терся об неї, їй було боляче, потім прийшла бабуся ОСОБА_13 , почала кликати ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_15 випустив її з будинку.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно з якими вона зазначила, що у неї гостювала малолітня онука ОСОБА_12 , яка 23.08.2017 близько 15.00 години гралась біля двору буд. АДРЕСА_1 , після чого близько 16.00 вона вийшла на двір щоб одягнути онуку, але на вулиці її не було. Хлопець на ім`я ОСОБА_17 сказав, що її онуку повів у двір ОСОБА_18 , який проживає навпроти по АДРЕСА_1 . Вона прийшла до нього до дому та почала стукати у двері протягом 10 хвилин, які були замкнені, після чого ОСОБА_19 відчинив двері та з будинку вийшла її онука ОСОБА_16 . Коли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зайшли до будинку останньої ОСОБА_16 була схвильована та розповіла, що ОСОБА_15 питав у неї про те, чи вміє вона цілуватися та тикав чимось по її сідницям. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_20 знайшли на горищі його будинку, де він ховався, а також він повідомив: «Я хотел, но не смог».
Показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з якими він зазначив, що у нього гостювала малолітня онука ОСОБА_12 , яка 23.08.2017, після обіду, до буд. АДРЕСА_1 , де він проживає разом з дружиною ОСОБА_13 , зайшли його дружина та онука, які почали між собою розмовляти, онука була схвильована та повідомила, що сусід ОСОБА_15 пальцями рук торкався її сідниць. Після чого він пішов до будинку ОСОБА_20 та проволокою зв`язав двері. Він або його дружина зателефонували своїй доньці ОСОБА_9 , яка згодом приїхала з працівниками поліції, а ОСОБА_18 ховався на горищі свого будинку.
Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка повідомила, що працює психологом в Балаклійській загальноосвітній школі № 2, в кінці серпня 2017 року їй запропонував працівник поліції прийняти участь у допиті ОСОБА_12 , які показання надавала ОСОБА_12 точно не пам`ятає, проте зазначила, що показання давалися у зв`язку з розбещенням ОСОБА_12 , допит слідчим проводився у її присутності, у присутності самої ОСОБА_12 , її матері та педагога ОСОБА_22 . Всі показання фіксувалися у протоколі допиту, показання ОСОБА_12 надавала добровільно, без примусу, скарги під час допиту не висувалися. Після ознайомлення з протоколом допиту ОСОБА_12 повідомила, що саме цей протокол вівся слідчим, у ньому наявний її підпис, який вона б не поставила, якщо відомості не відповідали би дійсності.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що працює педагогом в Балаклійській загальноосвітній школі № 2, в кінці серпня 2017 року їй запропонував працівник поліції прийняти участь у допиті ОСОБА_12 , які показання надавала ОСОБА_12 точно не пам`ятає, проте зазначила, що показання давалися у зв`язку з розбещенням ОСОБА_12 , допит слідчим проводився у її присутності, у присутності самої ОСОБА_12 , її матері та психолога ОСОБА_21 . Всі показання фіксувалися у протоколі допиту, показання ОСОБА_12 надавала добровільно, без примусу, скарги під час допиту не висувалися. Після ознайомлення з протоколом допиту ОСОБА_12 повідомила, що саме цей протокол вівся слідчим, у ньому наявний її підпис, який вона б не поставила, якщо відомості не відповідали би дійсності.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами:
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого було внесено 23 серпня 2017 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 156 КК України.
Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 23.08.2017 з проханням притягнути до кримінальної відповідальності невідомого хлопця, який 23.08.2017 в с. Яковенкове намагався вступити в статевий акт неприроднім шляхом з її донькою ОСОБА_12
Свідоцтвом про народження ОСОБА_12 , відповідно до якого встановлено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матір`ю є ОСОБА_23 , яка відповідно до рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15.08.2011 розірвала шлюб з чоловіком та відновила дошлюбне прізвище « ОСОБА_24 ».
Протоколом огляду місця події від 23.08.2017 в ході якого оглянуто будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживав ОСОБА_10 , де в одній з кімнат на підлозі виявлено перину та пляшку пива «Арсенал» об`ємом 0,5 літри, з якої відібрано відбитки пальців рук.
Протоколом затримання від 23.08.2017, відповідно до якого ОСОБА_10 затримано 23.08.2017 о 20.20 годині.
Висновком судової дактилоскопічної експертизи № 1358 від 29.09.2017, відповідно до якої встановлено, що два сліди пальців рук на пляшці пива «Арсенал», вилученої в ході огляду місця події від 23.08.2017, за місцем мешкання ОСОБА_10 , залишені середнім пальцем правої руки ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 712 від 09.10.2017 ОСОБА_10 в соціально-побутових умовах орієнтується, про обставини правопорушення каже неохоче, своєї провини не заперечує, хворобливої трактовки скоєному не надає, повідомляю, що в той період знаходився в стані алкогольного сп`яніння (випив 700 грам самогона на двох), до ситуації, що склалася доволі критичний, розуміє незаконність та караність інкримінуємого йому діяння. На час проведення експертизи ОСОБА_10 страждав на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з емоційно-вольовими порушеннями. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_10 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_10 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Протоколом допиту ОСОБА_12 , допитаної в якості потерпілої 23 серпня 2017 року, у присутності її матері, педагога та психолога, відповідно до яких вона зазначила, що ОСОБА_12 станом на дату допиту навчалася в третьому класі Балаклійської загальноосвітньої школі № 2 та фактично проживала в м. Балаклія, разом з мамою та татом.
У час вчинення злочину вона знаходилася на канікулах та тимчасово проживала у свого діда та баби в АДРЕСА_2 . Приблизно в обідній час 23 серпня 2017 року ОСОБА_12 гуляла зі своїми друзями біля двору свого діда та баби та була вдягнута в лосини, трусики та футболку. У той час до неї підійшов раніше незнайомий їй короткострижений чоловік, який був вдягнутий в чорну футболку та чорні шорти, та взявши ОСОБА_12 за руку, сказав їй: «Пішли». Після чого, вони разом пройшли до двору напроти будинку, де мешкають її баба та дід. Зайшовши до будинку цього чоловіка ОСОБА_12 побачила, як чоловік зачинив двері та перебуваючи в зальній кімнаті дав їй три листи і сказав, щоб вона робила якісь фігурки. ОСОБА_12 з паперу робила кораблики. Потім чоловік спитав у неї про те чи вміє вона цілуватися та чи цілувалась з хлопчиками, на що ОСОБА_12 надала негативну відповідь. Потім чоловік сказав подивитись їй у очі та зняв з неї лосини, трусики, а потім ліг на неї, при цьому вона лежала на ліжку животом до низу близько трьох хвилин. Потім чоловік торкався своїми пальцями в районі її сідниць, у зв`язку з чим їй було боляче, про що вона сказала чоловікові, проте він мовчав. Потім вона встала, вдягнулася та почула, як у дворі крикнула її бабуся, на що чоловік пішов та відчинив двері, після чого ОСОБА_12 вийшла з будинку, а чоловік залишився у ньому.
Малолітня потерпіла ОСОБА_12 відмовилася від надання показань в суді у зв`язку з тим, що вона побоюється повторення спричинення наслідків у виді лікування, до чого, як на її думку, може призвести навіть словесний чи конклюдентний контакт з обвинуваченим ОСОБА_10 та згадування обставин події, які зазначені в протоколі її допиту від 23 серпня 2017 року.

Також ОСОБА_12 у своїй заяві повідомила та її мати підтвердила, що після вищевказаних обставин їй довелосятривалий час лікуватися у лікаря психолога, що було пов`язано зі стресом, який вона перенесла та намагалася все це забути, зазначила що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні її допитував слідчий у присутності матері ОСОБА_9 , педагога ОСОБА_22 та психолога ОСОБА_21 . За результатами допиту слідчим складався протокол, копія якого їй вручалася, та з яким вона ознайомлювалася особисто. Крім того, ОСОБА_12 зазначила, що відомості у вказаному протоколі допиту викладено вірно, вони відповідають дійсним обставинам справи, які мали місце, зауважень до протоколу в неї не було та не має, з обвинувальним актом вона погоджується у повному обсязі. Просила визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні вказаного злочину та призначити справедливе покарання на розсуд суду.

Суд визнає належним та допустимим доказом показання потерпілої ОСОБА_12 , надані слідчому при здійсненні досудового розслідування, так як суд не може допитати її під час судового засідання і безпосередньо сприйняти її показання внаслідок вищевказаних обставин, вразливого психічного стану потерпілої, спричиненням їй у зв`язку з проведенням допиту страждань та побоювання обвинуваченого. Її показання є вирішальним доказом по даній справі.

Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (Рішення від 16.12.2014 у справі Хорнкастл та інші проти Об`єднаного королівства, Рішення від 15.12.2011 у справі Аль-Хавайа і Тахері проти Сполученого Королівства) письмові показання свідків, потерпілих (без їх допиту у суді) можуть бути визнані судом належним доказом у кримінальній справі за умови, що вони є єдиним чи вирішальним доказом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При виникненні колізії між практикою Європейського суду та національним законодавством України повинна застосовуватися практика суду, оскільки ст. 8 КПК України передбачає використання принципу верховенства права у кримінальному провадженні з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.08.2017 за участю підозрюваного ОСОБА_10 , його захисника, експерта та двох понятих, в ході проведення якого ОСОБА_10 детально відтворив обставини вчинення вищевказаного злочину та добровільно зазначив, що 23.08.2017 близько 14.00 години він направився до свого сусіда ОСОБА_25 (вказав на місце його мешкання), де вони вживали алкоголь. Приблизно через 40 хвилин він вийшов на вулицю та побачив, що там гуляють діти, серед яких була сусідська дівчинка на ім`я ОСОБА_16 . Він її покликав до себе та запропонував їй кавун та диню, після чого повів у свій двір (вказав на місце свого мешкання). У дворі передав кавун та диню ОСОБА_16 та вона понесла їх додому. Він знову направився до сусіда, допити спиртне. Коли знову вийшов на вулицю та знову покликав ОСОБА_16 та повів до свого будинку. У будинку вони роздяглися в залі де він їй на папері малював фігури. Тоді він запитав: «Чи в неї було». Після того зняв з неї шорти та труси та поклав її на перину, яка лежала на підлозі перед диваном. Поклав на живіт головою до дивану. Тоді зняв з себе труси та поклав свій статевий орган на її сідницю, після чого вона почала плакати, ерекції у нього не було, тому він її відпустив. Вона вдяглася та пішла.
Посилання ОСОБА_10 на те, що він не вчиняв вказаного злочину, суд вважає безпідставними, так як під час та після проведення слідчого експерименту жодних заяв, скарг та клопотань, в тому числі щодо надання показань під примусом, з боку усіх учасників слідчої дії не надходило. Надані показання в цілому співпадають з часом, місцем, способом вчинення зазначеного злочину, про що міг знати лише безпосередній виконавець вчинення злочину, відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами та не суперечать їм.
Доводи сторони захисту про допущення істотних порушень органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, в тому числі неповноти його проведення, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки стороною захисту не надано об`єктивних і беззаперечних доказів, які б це підтвердили.
Потерпіла під час досудового розслідування, а також представник потерпілої та свідки під час судового розгляду давали послідовні показання, які суттєво не змінились за весь цей час та не мають жодних протиріч між собою.
Можливі незначні розбіжності у показаннях потерпілої, представника потерпілої та свідків щодо точного часу вчинення злочину, які на думку суду, пояснюються тривалим часом, який минув з дати вчинення злочину, а також індивідуальними особливостями суб`єктивного сприйняття кожною людиною часу і окремих деталей.
За таких обставин, суд вважає, що зазначена процесуальна поведінка ОСОБА_10 обумовлена вибраною ним лінією захисту та направлена на намагання ввести суд в оману щодо дійсних обставин вчинення злочину, а також на затягування розгляду справи з метою уникнути відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Вину обвинуваченого ОСОБА_10 за даною кваліфікацією суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України судимості не має, вину не визнав у повному обсязі, на обліку у районному відділі з питань пробації неперебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, з 09.08.2012 року перебуває на обліку у лікаря психіатра, є інвалідом дитинства II групи до 18.12.2018 року.

Відповідно до висновку амбулаторної судово психіатричної експертизи №712 від 09.10.2017 року ОСОБА_10 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з емоційно вольовими порушеннями. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_10 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_10 , відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає те, що він є інвалідом 2 групи.

Обставиною, що обтяжуює покарання ОСОБА_10 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховуєдумку законного представника потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, і вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції кримінального закону.
З метою забезпечення виконання вироку, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , суд вважає необхідним залишити попередній тримання під вартою.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання, зарахувавши в строк його відбуття строк тримання під вартою з 23 серпня 2017 року.

Речові докази по кримінальному провадженні сліди пальців рук на 2 відрізки липкої стрічки, слід пальця руки на 1 відрізок липкої стрічки, а також: два відрізки тканини, предмет ціліндричної форми, футболку та шорти, які належать ОСОБА_10 , нігтеві пластини з рук підозрюваного ОСОБА_10 , які зберігаються у Балаклійському ВП ГУНП у Харківській області, після набрання вироку законної сили - знищити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати по справі в сумі 2350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 30 (тридцять) коп. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1