Справа № 487/775/20
Провадження № 1-кс/487/3212/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в якій просив поновити строк звернення зі скаргою, скасувати рішення слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 , оформлене листом від 09.07.2019 року, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000206, зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_4 як потерпілого до участі у кримінальному провадженні, вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження та скарги вказав, що 19.06.2019 року він як представник ОСОБА_4 подав слідчому у кримінальному провадженні №0000206 клопотання, в якому просив залучити останнього до участі в кримінальному провадженні як потерпілого, допитати ОСОБА_4 в якості потерпілого та вчинити певні слідчі дії. Слідчий звернення проігнорував, тому 23.08.2019 року було подано скаргу на бездіяльність слідчого начальнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, у відповідь на яку отримано лист від 07.10.2019 року про те, що слідчий постановою від 09.07.2019 року відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим. Чергове клопотання від 28.10.2019 року про направлення копії вказаної постанови від 09.07.2019 року всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, ч. 5 ст. 55, ч. 2 ст. 220 КПК України було проігноровано. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2020 року було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 від 13.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000206. Тому 21.04.2020 року було повторно поштою подано клопотання про видачу копії постанови (рішення) слідчого від 09.07.2019 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 . Нарешті, 12.05.2020 року простою поштою було отримано лист слідчого від 09.07.2019 року, в якому повідомлено, що він не має жодного статусу у кримінальному провадженні, а тому право заявляти будь-які клопотання відсутнє, як і підстави для їх розгляду слідчим. З урахуванням наведеного, зокрема, змісту супровідного листа слідчого від 23.04.2020 року, листа начальника Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, від 07.10.2019 року, згідно якого стало відомо, що слідчий постановою від 09.07.2019 року відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, саме цей лист від 09.07.2019 року, всупереч приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 9, ст. 55 КПК України, і є рішенням слідчого про відмову у визнанні потерпілим. З вказаним рішенням слідчого ОСОБА_3 не згоден, оскільки згідно правил ч. 1 ст. 55 КПК України ОСОБА_4 , який подав заяву про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень шляхом незаконного затримання, побиття з метою отримання зізнавальних свідчень у злочині, який він насправді не вчиняв, внаслідок чого йому було завдано моральну, фізичну, майнову шкоду, отримав статус потерпілого ще 03.04.2019 року (з моменту подання відповідної заяви в порядку ст. 214 КПК України). Всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 5 ст. 55 КПК України слідчий не навів жодних очевидних та достатніх підстав, чому він вважає, що ОСОБА_4 не зазнав жодної шкоди через його незаконне затримання та побиття.

В судове засідання ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, подали заяву про розгляд скарги без їх участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як було встановлено, Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000206 від 03.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, за фактом можливого неправомірного затримання ОСОБА_4 співробітниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

19.06.2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав клопотання про залучення останнього до участі в кримінальному провадженні як потерпілого, допит ОСОБА_4 в якості потерпілого та вчинення певних слідчих дій.

Згідно листа від 09.07.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

14.05.2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на вказане рішення слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

В поданій скарзі адвокатом ОСОБА_3 заявлено клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, оскільки його було пропущено з поважних причин, а саме через отримання листа від 09.07.2019 року, з якого стало відомо про причини відмови, лише 12.05.2020 року, про що свідчить долучений до матеріалів скарги власне цей лист, супровідний лист слідчого від 23.04.2020 року, конверт із розпискою про його отримання 12.05.2020 року.

За такого, вважаю, що строк звернення до слідчого судді зі скаргою пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

На підставі вищевикладеного, у разі, якщо слідчий вважає, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000206 від 03.05.2019 року, то має відмовити відповідною постановою, яка в подальшому може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

За такого, оскільки слідчим було порушено вимоги ч. 5 ст. 55 КК України, вважаю, що подана скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 117, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку звернення до слідчого судді зі скаргою - задовольнити.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000206 протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали визнати ОСОБА_4 потерпілим шляхом вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки або винести постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1