Справа № 297/492/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово об`єднане кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, розлученого, раніше судимого 27.01.2020 року вироком Берегівського районного суду за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2019 року о 09 годині 30 хвилин, 30.05.2019 року, близько 13 години, 06.06.2019 року, близько 10 години, 29.06.2019 року, близько 13 години, 17.12.2019 року, близько 17 години, та 17.02.2020 року, близько 11 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 психологічні страждання. Вказані дії є систематичними з боку ОСОБА_4 та спричинили потерпілій ОСОБА_5 психологічні страждання.

Таким чином, у період часу з 12.03.2019 року по 17.02.2020 року ОСОБА_4 , будучи неодноразово, а саме, 18.03.2019 року, 06.06.2019 року, 10.06.2019 року, 02.07.2019 року, 05.02.2020 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , діючи умисно, систематично, протягом тривалого часу вчиняв домашнє насильство відносно останньої, яке виразилося у психологічному насильстві, чим завдав ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання та внаслідок даних психотравмуючих ситуацій у останньої наявні тривалі стійкі переживання страху за своє життя та здоров`я, безпорадність, напруга, тривоги, образи, приниження гідності, побоювання щодо родинного майна.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати рецидив злочинів.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що виправлення останнього не можливе без позбавлення волі та становить високу небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як високий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий та всі обставини кримінального провадження, тому призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за інкримінований йому злочини з урахуванням статті 71 КК України, до покарання за новим вироком, слід частково приєднати йому не відбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду від 27.01.2020 року, при цьому визначити загальний строк покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Берегівського районного суду від 27.01.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 2 (два) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1