У Х В А Л А
Іменем України

31 березня 2020 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
-за ч. 2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 04 червня 2019 року по дату набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_5 - без зміни.
Як установлено судами, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, 14 травня 2019 року приблизно о 23:10 на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривку, заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном Samsung J 600, чорного кольору, вартістю 5499 грн, з сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, а також з чохлом «Black soft Case Samsung J» вартістю 249 грн.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, перебуваючи біля загальноосвітньої школи №50, яка знаходиться біля будинку №10 по вул. Китобіїв в м. Миколаєві, шляхом ривку зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок 585 проби вагою 21,8 г, вартістю 13 463 грн, та золотим хрестиком 585 проби вагою 3,6 г, який знаходився на ньому, вартістю 2223 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 21 434 грн.
16 травня 2019 року приблизно о 18:00, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля супермаркету «Копійка», розташованого за адресою: м. Миколаїв, просп.Миру,17-г/15, зловживаючи довірою малолітнього ОСОБА_7 , під приводом покататись, заволодів належним ОСОБА_8 велосипедом чорно-оранжевого кольору «Sound Sparto» вартістю 4500 грн. Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4500 грн.
23 травня 2019 року приблизно 20:00, перебуваючи на території Миколаївського юридичного ліцею, розташованого за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 23 Б, діючи повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під приводом знайти свій загублений телефон, шляхом здійснення телефонного дзвінка та з метою використання інтернету, заволодів належними ОСОБА_11 мобільним телефоном Meizu М5 Note вартістю 3399 грн, який перебував у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_9 , та належним ОСОБА_12 планшетом LenovoТВ-8504Х вартістю 4485 грн, який перебував у користуванні його малолітньої доньки ОСОБА_10 . Після цього, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3399 грн, потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 4485 грн.
27 травня 2019 року в період часу з 00:30 по 06:00, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_13 заснув, таємно, шляхом вільного доступу заволодів належним останньому мобільним телефоном «HuaweiY5», вартістю 2500 грн, з сім-карткою оператора «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, ноутбуком марки HP250G5(i3-5005U/4), серійний №CND7205094 ,вартістю 9099 грн, жорсткий диск PACER, вартістю 1799 грн, золотою обручкою вагою 4,17 г, 585 проби, вартістю 2608 грн, мобільним телефоном «NAOMI», вартістю 260 грн, з сім-карткою оператора «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 16 266 грн.
20 травня 2019 року в період часу з 15:00 по 23:50, діючи повторно, знаходячись біля піцерії «СолеМио», яка розташована за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 23/2 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 не спостерігає за його діями, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належний йому мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 6 Pro, вартістю 4315 грн, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
У касаційній скарзі захисником викладено вимогу про скасування оскаржуваних судових рішень у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі засудженого та обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання та призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги захисника, які є аналогічними доводам, зазначеним в апеляційній скарзі, про те, що, судами при призначенні покарання належним чином не враховано такі обставини, які пом`якшують покарання, як з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне повне усунення заподіяної шкоди потерпілому, а також те, що в провадженні відсутні будь-які обставини, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, є безпідставними.
Посилання захисника на вищевказані доводи є неспроможними оскільки, як правильно зазначено апеляційним судом, суд першої інстанції при призначенні покарання дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості.
Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, судами враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, одних з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про його особу, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, не одружений, не працевлаштований, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Що стосується вимоги захисника про з`явлення із зізнанням, то як правильно зазначив апеляційний суд, в матеріалах провадження відсутні докази про з`явлення ОСОБА_5 із зізнанням до правоохоронних органів після вчинення злочину.
Твердження захисника про добровільне повне усунення заподіяної шкоди потерпілим є також неспроможним, оскільки відповідно до наявних в матеріалах провадження розписок потерпілих, ними було отримано саме від працівників поліції речі, якими злочинним шляхом заволодів ОСОБА_5 .
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, перевірив усі доводи апеляційної скарги захисника, які аналогічні доводам його касаційної скарги, та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими колегія суддів погоджується.
Таким чином, доводи касаційної скарги захисника про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі засудженого та обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання, є безпідставними.
Інших доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального чи процесуального права, що були б підставами для зміни судових рішень, захисником у касаційній скарзі не наведено.
Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюзахисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3