Справа № 559/1013/20
номер провадження 1-кп/558/148/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області
у складі:
одноосібно суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши в режимі відеоконференції під час підготовчого судового засідання в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000366 від 01.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України та клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Демидівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000366 від 01.05.2020 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України .

Вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угод про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, а також думку обвинуваченого, його захисника, потерпілих, які на розгляд справи не з`явились, однак звернулись до суду з заявами про проведення судового розгляду справи без їхньої участі, обговоривши питання, визначені ст.315 КПК України, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду .

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Крім того, на адресу суду надійшло також клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи засуджений 02.07.2019 вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавленні волі, строком на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19.11.2019 за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 2 роки 2 місяці, однак вирок знаходиться на стадії апеляційного перегляду, та в той час, коли на розгляді Дубенського міськрайонного суду та Демидівського районного суду відносно ОСОБА_4 перебувають кримінальні провадження, у яких останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, в той час коли судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості.
Так, 01 травня 2020 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 . Перебуваючи в приміщенні магазину ОСОБА_4 , вважаючи, що діє таємно від продавця даного магазину ОСОБА_7 , яка на той час прибирала в магазині, однак спостерігала за його поведінкою, зайшов за вітрину з молочною продукцією, де побачив грошові кошти, які знаходились на прилавку в картонній коробці, частину з яких в сумі 475 грн., що належать власнику магазину ОСОБА_8 , відкрито повторно викрав. Після чого, ОСОБА_4 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я в момент заподіяння до продавця магазину ОСОБА_7 у вигляді удару рукою в її ліве плече, яка намагалась перешкодити залишення ним приміщення магазину після заволодіння грошовими коштами, подолав фізичну силу ОСОБА_7 , залишивши приміщення магазину. В подальшому розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 24 травня 2020 року, близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що за адресою АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив здійснити крадіжку продуктів харчування та напоїв.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 24 травня 2020 року, близькою 22 години, перебуваючи в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що за адресою: м.Дубно, вул.Грушевського, 111, Рівненської області, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, викрав з холодильників та помістив у пакет, що знаходився при ньому: 1 (одну) банку слабоалкогольного напою "Revo" об`ємом 0,5 л вартістю 27 грн. 78 коп., 2 (дві) піци вартістю 15 грн. 00 коп. кожна, 1 (одну) упаковку королівських креветок "Vici" вагою 1 кг. у своє протиправне володіння, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 492 грн. 78 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України.
Зокрема, обґрунтованість обвинувачень у вчиненні вказаних злочинів підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування доказами, а саме:
- змістом протоколу огляду місця події від 01.05.2020, зокрема, приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в ході якого було виявлено та зафіксовано розміщення майна в торговому залі магазину, а також було виявлено рюкзак ОСОБА_4 , якого останній скинув з плечей, втікаючи від продавця магазину ОСОБА_7 , яка намагалась затримати ОСОБА_4 , після виявлення нею вчинення останнім відкритого викрадення грошових коштів з магазину;
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що 01.05.2020, приблизно о 19 год.30 хв., почула крик в магазині, який розташований під її житловим приміщенням на першому поверсі, спустившись в магазин, продавець даного магазину ОСОБА_7 розповіла їй, що чоловік ромської національності зайшов в магазин і викрав грошові кошти в сумі приблизно 500 грн. та застосувавши фізичну силу до останньої втік з приміщення магазину, в магазині продовжувала знаходитись дружина його з двома малолітніми дітьми;
- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пив каву на вулиці біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , в той час, як відбувалась шарпанина між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка як ОСОБА_7 кричала біля магазину, щоб когось тримати і в цей час від магазину побіг в напрямку вул.Сурмичі м.Дубно чоловік ромської національності, якого вона знає на прозвисько «Магнат»;
- протоколом огляду відеозапису з приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де зафіксовано ОСОБА_4 , який заходить за вітрину, де знаходились грошові кошти, нахиляється до місця їх знаходження і його виявляє продавець даного магазину ОСОБА_7 , яка намагається його затримати, але він втікає;
- показаннями потерпілої ОСОБА_12 ;
- змістом протоколу огляду диску від 27.05.2020 року із відеозаписом з камери відеоспостереження магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться по АДРЕСА_2 ;
- змістом протоколу огляду місця події від 26.05.2020 року;
- показаннями свідка ОСОБА_13 ;
- змістом протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 .
Санкції злочинів, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, зокрема ч.2 ст. 186 КК України , а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 може бути застосований.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив нові кримінальні правопорушення в час, коли відносно нього, на розгляді:
- Рівненського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000569 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України;
- Дубенського міськрайонного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000662 та за №0000251, згідно яких ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України;
- Демидівського районного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000770, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
Так, ухвалою Демидівського районного суду в Рівненській області від 18 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000770 від 02 вересня 2019 року, ОСОБА_4 , було вкотре продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 31530 гривень, однак 11.03.2020 відповідно до ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 18.02.2020 року з державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 було звільнено з під варти під заставу.
Вищезазначені факти свідчать про те, що не зважаючи на дію іспитового строку, згідно вироку Дубенського міськрайонного суду від 02.07.2019, наявність кримінальних проваджень у трьох судах, перебування на запобіжному заході у вигляді застави, ОСОБА_4 належних висновків не зробив, а зухвало продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши повторно новий умисний корисливий тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 продовжує свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, з чого слідує, що ОСОБА_4 не бажає ставати на шлях свого виправлення, він являється суспільно небезпечною особою, а також свідчить про те, що без встановлення для нього необхідних обмежень, у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 зможе продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти нові злочини, зокрема продовжить вчиняти крадіжки та грабежі чи інші умисні корисливі злочини.
Крім цього, ОСОБА_4 не має будь-якого джерела прибутку, офіційно не працевлаштований, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, має на утримання неповнолітніх дітей, наявність яких також не є стримуючим фактором до вчинення останнім кримінальних правопорушень.
2. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив одне із кримінальних правопорушень, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, а також те, що на даний час також в Рівненському апеляційному суді перебуває на розгляді апеляційна скарга на вирок Кузнецовського міського суду від 19.11.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено на підставі ч.4 ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 2 місяці, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може залишити місце свого проживання, оскільки є громадянином Республіки Білорусь та таким чином ухилятися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та судового розгляду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що підтверджується не прибуттям ОСОБА_4 на виклик слідчого 08.05.2020, 09.05.2020, 12.05.2020. Факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду підтверджується також і способом повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у порядку, передбаченим ч.1 ст. 278, ч.3 ст. 111, ч.2 ст.135 КПК України.
Окрім цього, ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що може свідчити про його неналежну поведінку та про повне нехтування та зневагу до суспільних відносин, що у свою чергу, може призвести до реалізації ризику недотримання обов`язків, які можуть бути покладені у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж можливості реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, останній зможе переховуватися від досудового розслідування та (або) суду.
Обрання ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, тому що у даному випадку знову ж таки для останнього будуть створені умови і надана можливість продовжити свою злочинну діяльність, оскільки в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, він продовжує вчиняти корисливі злочини порушуючи встановлені для нього правила. У разі застосування до ОСОБА_4 , як альтернативи запобіжного заходу у вигляді застави, прокурор просить залишити розмір обраної судом застави у вигляді двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дозволено нормами ч.5 ст. 182 КПК України. Оскільки, зважаючи на відсутність будь-якого джерела доходу, працевлаштування, на користь ОСОБА_4 було внесено заставу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 31530 гривень, внесення якої не стимулювало ОСОБА_4 до належної поведінки та не стало стримуючим фактором у вчиненні останнім кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_4 може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнути його притягнення до кримінальної відповідальності, прокурор вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід - тримання під вартою, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам.
В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задовольнити.
Обвинувачений та його захисник просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши обвинуваченого та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.
За змістом ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст. 176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованих обвинувачень ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення (ризик 1); переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик 2), так як з метою уникнення відповідальності може залишити місце свого проживання, оскільки є громадянином Республіки Білорусь та таким чином ухилятися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та судового розгляду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Факт переховування ОСОБА_4 підтверджено також і під час розгляду даного клопотаннями доказами, доданими до клопотання.
Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються наступні обставини. ОСОБА_4 , розуміючи наслідки вчинених ним протиправних діянь (можливе з позбавленням волі), під час дії іспитового строку, наявність відносно нього в Рівненському апеляційному суді, Дубенському міськрайонному суді Рівненської області та Демидівському районному суді Рівненської області кримінальних проваджень, після звільнення з під варти під заставу, все таки продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його, для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Це підтверджує те, що ОСОБА_4 незважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_4 злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч.2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання обвинуваченим процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Окрім того, в судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до обвинуваченого, зважаючи на обвинувачення у вчиненні злочинів під час дії запобіжного заходу у вигляді застави та під час іспитового строку. Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
За таких обставин, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до частини 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
В ухвалі суду про обрання такого виду запобіжного заходу, як застава, заначаються обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обгрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 314-316, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Демидівського районного суду Рівненської області о 12 год 00 хвилин 10 липня 2020 року.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000366 від 01 травня 2020 року за ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.186 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та громадянину республіки Білорусії, не одруженому, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням його в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Початок строку рахувати з 14.30 години 01 липня 2020 року.

Строк дії ухвали визначити до 14.30 години 29 серпня 2020 року включно.

Встановити заставу у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 175 760 ( сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят гривень ) у національній грошовій одиниці.
За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 29.08.2020 року.
Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження та свідків.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на прийняте судове рішення по даному кримінальному провадженню.

Суддя ОСОБА_1