Провадження № 1-кп/243/654/2020
Справа № 243/363/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2020 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонний суд Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського,2) клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту у справі згідно із ЄРДР за № 0001940 від 28 липня 2015 року, подане прокурором Слов`янської місцевої прокуратури відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
підозрюваний ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001940 від 28 липня 2015року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.
До Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор з клопотанням про дозвіл на затримання відносно ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання прокурора мотивоване тим, що 12 січня 2015 року, відповідно до ст.ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручена внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , оскільки останній за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України для вручення повідомлень. 12 січня 2015 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_3 .
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_3 залишив місце проживання, переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення крім того, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КПК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, то існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Вказані обставини свідчать про необхідність надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У закритому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
На виконання положень ч. 3 ст. 189 КПК України, суд проводить розгляд клопотання в закритому судовому засіданні за участю/викликом прокурора.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно із витягом з ЄРДР, на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецькій області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.
Згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 10 жовтня 2014 року, останній пояснив, що в період з квітня 2014 року по липень 2014 року він неоднаразово на блокпості розташованому за адресою: АДРЕСА_1 бачив ОСОБА_3 , який комуфляжному одязі здійснював контрольно пропускний режим, перевіряв документи водіїв. Зазначив, що ОСОБА_3 був озброєний.
Згідно із протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 03 грудня 2014 року, останній вказав за якою адресою знаходився блокпост на якому ОСОБА_3 здійснював контрольний пропуск, перевіряв документи водіїв.
Згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14 жовтня 2014 року, останній пояснив, що в період з квітня 2014 року по липень 2014 року він неоднаразово на блокпості розташованому за адресою: АДРЕСА_1 бачив ОСОБА_3 , який комуфляжному одязі здійснював контрольно пропускний режим, перевіряв документи водіїв. Зазначив, що ОСОБА_3 був озброєний. Місце перебування ОСОБА_3 йому невідоме.
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 жовтня 2014 року, за участю свідка ОСОБА_7 , останній на фото за № 2 впізнав ОСОБА_3 , якого бачив на блок пості по АДРЕСА_2 .
12 січня 2015 року, відповідно до ст.ст. 276,277,278 КПК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручена внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , оскільки останній за місцем реєстрації та фактичного мешкання не проживає та переховується від органів досудового слідства, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України для вручення повідомлень. 12 січня 2015 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 131, 176 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий запобіжний захід - затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане, зокрема, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя може відмовити у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що, зокрема, підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно із вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
У провадженні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КПК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_3 щодо вчинення нею правопорушення, за яке можливе застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Також встановлено, що обвинувачена переховується від органів досудового розслідування, оскільки залишила постійне місце проживання, що підтверджується матеріалами справи, перешкоджаючи таким чином розгляду кримінального провадження, внаслідок чого його було оголошено у розшук.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на сьогодні існує зазначений у клопотанні ризик переховування від суду.
Зазначене дозволяє дійти висновку про наявність обставин, зазначених у п.1 ч.4 ст. 189 КПК України, що є достатнім для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 187-190 КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту, подане прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, згідно із ЄРДР за № 0001940 від 28 липня 2015 року задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить 6 (шість) місяців з дати її постановлення, та ухвала втрачає законну силу 25 вересня 2020 року.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту виникнення однієї з обставин, передбачених ч. 3 ст. 190 КПК України:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 25 березня 2020 року, о 08 год. 10 хв..
Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1