КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1786/20
Провадження № 1-кс/488/273/20
Ухвала
Іменем України
25.06.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням в межах досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року за № 0000999 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.355 КК України.
В клопотанні порушується питання про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , та дозволити зберігання вказаного транспортного засобу на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5.
Згідно з клопотанням, 29 травня 2020 року приблизно о 08:30 годин, невстановлені особи, перебуваючи на території АГК «Металлург», який розташований неподалік пр. Корабелів, в м. Миколаєві, з погрозою застосування насилля, примушували до виконання цивільно-правових зобов`язань.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомив про обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, та зазначив, що внаслідок протиправних дій невстановлених осіб, останні незаконно розпорядились належним йому транспортним засобом марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова « НОМЕР_2 », шляхом його продажу невстановленим особам, без його згоди.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що в період часу с 2012 року по грудень 2018 року, він працював на ТОВ «Агроленд», на посаді менеджера, та користувався транспортним засобом марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова « НОМЕР_2 », який належав директору підприємства ОСОБА_5 , та в квітні 2018 року, здійснював повторний в`їзд на територію України, так як закінчувався строк законного перебування на території України вказаного транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що після звільнення вищевказаний транспортний засіб, залишився на ТОВ «Агроленд», однак у нього залишилася перекладена довіреність на автомобіль марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова « НОМЕР_2 ».
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який є співвласником ТОВ «Агроленд» та повідомив, про те, що транспортний засіб, марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , він разом зі своїм компаньйоном ОСОБА_7 продав чоловіку на ім`я ОСОБА_8 , що мало місце в липні 2019 року.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що 31.05.2020 року транспортний засіб марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова « НОМЕР_2 », він придбав в Корабельному районі м. Миколаєва, у невідомого чоловіка ромської національності.

Дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування майном можливі у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому, в клопотанні жодним чином не обґрунтований доказовий зміст власне автомобіля у кримінальному провадженні за фактом примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я.
Аналізуючи зміст даного клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність та доцільність арешту транспортного засобу і того, що він став знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 ч. 2 КК України, та взагалі причетність автомобілю марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 та необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб.
До того ж, санкцією ч.2 ст.355 КК України, за якою проводиться досудове розслідування, конфіскація майна як вид покарання не передбачена.
Також, ані в клопотанні, ані в доданих доказах не міститься переконливих відомостей про те, що вказаний транспортний засіб, може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, перетворений, відчужений.
Згідно зі ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст.172 ч.3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Всупереч вимог ст. ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, відсутнє достатнє обґрунтування необхідності накладення арешту, не конкретизовано його підстав. Клопотання слідчого про арешт зазначеного майна не містить об`єктивних даних, які вказували б на його відповідність критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
Крім того, органом досудового слідства не доведено й існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого останній звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту.
За такого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання має бути залишене без задоволення.

Керуючись ст.ст.170, 173, ч.4 ст.107 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 про накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda 6», сірого кольору, на іноземній реєстрації (Литва) з д.н.з. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 -, відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1