МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/1992/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

сторони кримінального провадження, інші учасники судового розгляду

прокурор ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Капустін Яр Астраханської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, одруженого, який має вищу освіту, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

09.01.2017 року, близько 18.00 години обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі Київ-Бишів в напрямку села Осикове Макарівського району Київської області, та в порушення вимог п.11.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, згідно з яким на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки, чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону, та об`їзду перешкоди, усвідомлюючи небезпеку для руху по зустрічній смузі, рухався дещо по своїй смузі руху і дещо по зустрічній, оскільки краї проїжджої частини були частково засніжені. Доїжджаючи до початку села Осикове, він, здійснивши маневр праворуч, розминувся з автобусом, який рухався йому назустріч по зустрічній смузі руху, та після роз`їзду повертався на попереднє місце руху, оскільки посередині дороги снігу було менше, з метою продовження руху частково по своїй смузі руху та частково по зустрічній, тобто з порушенням вищезазначених вимог ПДР.
В цей час, після роз`їзду з автобусом, він виявив пішохода, який стояв на зустрічній смузі руху пропускаючи його автомобіль. Оскільки його автомобіль рухався частково по зустрічній смузі руху, щоб уникнути наїзду на пішохода, він застосував екстрене гальмування та здійснив виворот керма вліво щоб об`їхати пішохода, натомість в порушення п. 12.2. ПДР згідно з яким у темну пору доби та умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги та п.2.3 б), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути важним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, оскільки рухався із швидкістю 60 км/год при допустимій 34-40 км/год, умисно порушив вимоги вищезазначених правил дорожнього руху, з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх відвернення, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної допустимої швидкості по видимості елементів дороги, не впорався з керуванням та допустив наїзд автомобілем на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, закритого перелому кісток тазу, переломів вертлюгової та крила клубової кістки справа, закритого перелому правої гомілки в середній та верхній третині, а також розвитком травматичного шоку 3-го ступеню, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.2.3-6, 11.3, 12.2 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та спричиненням потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, тобто з наслідками що настали.
Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю, щиро розкаявшись, підтвердив фактичні обставини скоєного злочину, пояснив, що рухався на своєму автомобілі із швидкістю 60 км/годину між населеними пунктами Лишня та Осикове. Було темно, проїзна частина не освітлювалась, за часом було 18.00 годин, дорожнє покриття сніг, по центру одна колія. Попереду на узбіччі побачив легковий автомобіль, а на зустріч рухався автобус. Роз`їхавшись з автомобілем, побачив на проїзній частині жінку, яка зупинилась та зробила крок назад. Застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду на пішохода не вдалося. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснив, що коли вийшла з маршрутки на задні двері, маршрутка почала від`їжджати, а на неї почав їхати автомобіль з великою швидкістю, вона вчепилась за щітки на лобову склі і більш нічого не пам`ятає. ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого майнову шкоду в сумі 188560.68 гривень, моральну шкоду в сумі 62000.00 гривень.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 його винуватість в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується доказами, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, і відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України в судовому засідання не досліджуються.

Суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні злочину повністю доведеною, а його дії такими, що підлягають кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України, оскільки достовірно встановлено, що він дійсно порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд у відповідності до вимог ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До скоєння злочину обвинувачений за місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходило скарг.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, що його виправлення можливо з застосуванням покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог пункту ґ ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 року», який діє з 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням, особи, визнаний винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, особи визнанні винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час вчинення злочину, 09.01.2017 року, досяг пенсійного віку, а тому підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Процесуальні витрати за проведені судові експертизи в сумі 2002.00 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди в сумі 188560.68 гривень, моральної шкоди в сумі 62000.00 гривень підлягає задоволенню, оскільки шкода спричинена винними діями обвинуваченого.

Керуючись вимогами ст.368, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання - три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

У відповідності до вимог пункту ґ ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 року», який діє з 07.09.2017 року, засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у в`язку з досягнення пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнути

майнову шкоду в сумі 188560.68 гривень, моральну шкоду в сумі 62000.00 гривень.

З ОСОБА_7 на користь Київського НДЕКЦ на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження» (МФО 899998) стягнути процесуальні витрати за проведені судові експертизи в сумі 2002.00 гривні.
Запобіжний захід не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя