Провадження № 1-кп/761/1195/2020
У Х В А Л А
Іменем України
29 травня 2020 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Петровське Ставропольського краю Російської Федерації, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000191 від 23.11.2012 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
З клопотання прокурора вбачається, що на початку травня 2006 року, у ОСОБА_4 , яка являлась приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та діяла на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 929, виданого Міністерством юстиції України, виник злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме довіреності шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про те, що довіреність підписана ОСОБА_5 в присутності приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_4 та подальшого нотаріального посвідчення вказаної довіреності, з метою її використання невстановленою особою.

Так, 04 травня 2006 року, в денний час, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, площа Бессарабська, 2, усвідомлюючи, що підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» довіреності не зроблено ОСОБА_5 у її присутності, внесла в довіреність від 04 травня 2006 року, зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій за № 1431, завідомо неправдиву інформацію: «Довіреність підписала ОСОБА_5 у моїй присутності. Особу її встановлено, дієздатність перевірено», та посвідчила дану довіреність, нанісши на неї відтиск своєї печатки нотаріуса та проставила свій підпис в графі «Приватний нотаріус».

Встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» у довіреності від 04 травня 2006 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 , зареєстрованої в реєстрі за № 929, виконано не ОСОБА_5 а іншою невстановленою особою.

В наступному ОСОБА_4 передала невстановленій слідством особі дану довіреність з метою подальшого її використання невстановленою особою.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями вчинила підроблення іншого документа, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції чинній на 04.05.2006).

Будучи повідомленою про підозру, ОСОБА_4 з приводу повідомленої їй підозри, вказала, що вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає повністю.

Факт вчинення підозрюваною ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, зібраними в ході , досудового розслідування.

Протоколом допиту свідка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який показав, що його мати ОСОБА_5 , 1929 року народження, довіреність від 04 травня 2006 року, зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за № 1431 не надавала та не підписувала. 04 травня 2006 року взагалі перебувала вдома.

Протоколом допиту свідка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , показала, що довіреність від 04 травня 2006 року, зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за № 1431 не надавала та не підписувала.

Висновком експерта № 134 від 01.03.2012 в якому вказано, що підпис від імені ОСОБА_5 у Довіреності від 04 травня 2006 року, що зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 1431 виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Висновком повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи № 9345/9346 від 23.12.2016 в якому вказано, що підпис від імені ОСОБА_5 у Довіреності від 04 травня 2006 року, що зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 1431 виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Таким чином дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції чинній на 04.05.2006 р.), тобто підроблення іншого документа, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження з цих підстав закрити.

Підозрювана ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримала, суду пояснила, що їй роз`яснено та зрозуміло суть підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Представник потерпілого, будучи присутнім на судових засіданнях заперечував проти задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України, та подав заперечення на клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної моральної, моральної шкоди та судових витрат та заяву про забезпечення позову.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, заперечення представника потерпілої на клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Зі змісту пред?явленої ОСОБА_4 підозри вбачається, що злочин, у вчиненні якого підозрюється остання, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

У відповідності до повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який був скоєний у 2006 році.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а саме з 2006 року - минуло понад чотирнадцять років, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання прокурора з приводу звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а тому суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а остання - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Також враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю, а остання звільненню від кримінальної відповідальності, цивільний позов та заява про забезпечення позову не розглядається, враховуючи відсутність підстав передбачених ст. 129 КПК України для його розгляду. Також суд роз`яснює, що вимоги представника потерпілої, стосовно цивільного позову, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 358 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 23.11.2012 року - закрити.

Цивільний позов заявлений представником потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1