Справа № 446/1494/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000321 від 10.05.2017 р. по обвинуваченню

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого,з неповною середньою освітою, не працюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця,громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, учня 2 курсу Добрпотвірського професійного ліцею, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, безробітного, уродженця та жителя АДРЕСА_3 , раніше судимого 22.03.2017 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 195 та ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, судимість не знята і не погашена

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив :

ОСОБА_4 досудовим слідством обвинувачується в тому, що 10 травня 2017 року близько 12 год. 00 хв. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району та неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав вхідні металеві двері з металевою рамою, які були вмонтовані в сараї, що розташований по АДРЕСА_4 та який належить ОСОБА_10 . Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на сумум 1895 (одна тисяча дев`яносто п`ять ) грн. 16 коп., що підтверджується висновком експерта № 9/335 від 22.06.2017 р.

ОСОБА_7 досудовим слідством обвинувачується в тому, що 10 травня 2017 року близько 12.00 год. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителем смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав вхідні металеві двері з металевою рамою, які були вмонтовані в сараї, що розташований по АДРЕСА_4 та який належить ОСОБА_10 . Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 1895 (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 16 коп., що підтверджується висновком експерта № 9/335 від 22.06.2017 року.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 10 травня 2017 року близько 12 год. 00 хв. за попередньою змовою в групі з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителем смт. Дорбротвір Кам`янка-Бузького району та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав вхідні металеві двері з металевою рамою, які були вмонтовані в сараї, що розташований по АДРЕСА_4 та який належить ОСОБА_10 . Своїми протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 1895,16 грн., що підтверджується висновком експерта № 9/335 від 22.06.2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 вину визнав повністю пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, суду пояснив, що напередодні вони всі разом зустрілися: він, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , щоб здати металолом, побачили, що був вільний доступ до дверей й вирішили їх забрати. Вхідні металеві двері з металевою рамою, які були вмонтовані в сараї, він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , розхитали, після чого двері вивалися. Двері здали на металолом, під`їхав ОСОБА_12 , вони погрузили їх та завезли. Їздив з ОСОБА_12 лише він. У скоєному щиро розкаявся, просить його суворо не карати, не позбавляти його волі.
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та дав пояснення аналогічні до фабули обвинувачення, суду пояснив, що вони разом: він, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 хотіли знайти метал, щоб підзаробити. Вони побачили старі двері на сараї. Думали, що сарай нічий. Двері розхитали, від чого вони вивалися й забрали їх. Двері перенесли через дорогу до трансформаторної будки. Їздив здавати двері на метал ОСОБА_4 , приїхав дам нам по 100 грн. У скоєному щиро розкаявся, просить його суворо не карати, не позбавляти волі.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та дав пояснення аналогічні до фабули обвинувачення, суду пояснив, що він задом із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 побачили старі двері, поряд з цим сараєм були хороші сараї на вигляд, але вони туди не лізли, про цей сарай думали, що він нічий. У скоєному щиро розкаявся, просить його суворо не карати, зазначив, що шкоду потерпілому вони відшкодували.
Суд приходить до висновку, що наведені вище твердження обвинувачених узгоджуються з сукупністю доказів у матеріалах кримінального провадження та підтверджуються показами свідків по кримінальному провадженню.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в він в тому районі має сарай, в той день він був біля свого сараю, випустив кури та сів на крісло. Побачив, що хлопці щось несуть, запитав у них, що несуть, сказали своє.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що йому хлопці привезли раму від дверей на авто місцевого бізнесмена, і він їх купив. Раму від дверей йому привіз ОСОБА_4 , фактично була рама з дверей та залізні двері. Ціну він заплатив як за металобрухт, від 300 до 500 грн.
Потерпілий ОСОБА_10 до початку судового засідання, через канцелярію суду, вх. № 9168, подав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, до обвинувачених претензій не має. (а.с.73).
Покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , узгоджуються з показами обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_4 здавав на металобрухт саме цю раму з дверима, які були викрадені з сараю ОСОБА_10 .
Аналізуючи показання обвинувачених, свідків, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, показання обвинувачених, свідків узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, дослідженими та які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм діянь.
Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2017 року потерпілий ОСОБА_10 заявив, що у період часу з 12.00 по 15.00 невідома особа вчинила крадіжку вхідних металевих дверей та металобрухту з приміщення сараю, який належить ОСОБА_10 та знаходиться в смт. Добротвір Кам`янка-Бузького району, неподалік об`їздної дороги, завдавши матеріальної шкоди на суму 2000 грн.(а.п.7).
Зазначена заява потерпілого ОСОБА_10 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2017 року. за № 0000321 (а.с.2).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.05.2017 року за участю власника приміщення ОСОБА_10 оглянуто сарай, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де у ході огляду виявлено, що двері у приміщенні сараю відсутні.(а.п.13).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.05.2017 року при в`їзді на територію Тзов, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , при огляді господарського приміщення, розташованого за вищевказаною адресою було виявлено в правому дальньому куті металеву раму прямокутної форми та металеві двері. Дану раму та металеві двіері було поміщено на вагу, яких при зважуванні виявилось в загальній кількості 110 кг (а.п.17).
Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12 травня 2017 року, металеві ворота та раму, загальною вагою 110 кг, які опечатані паперовою біркою з відтиском мастичної печатки «Канцелярія Для пакетів Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області», визнано речовим доказом по кримінальному провадженні за № 0000321 від 10.05.2017 року.(а.п.26).
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 9/335 від 22.06.2017 ринкова вартість представлених на дослідження металевих дверей розміром 1.89 х 0.87 м з дверною коробкою з врахуванням їх фізичного зносу, станом на 10.05.2017, становила 1895,16 (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять грн.. 16 коп.) (а.с.56-59).
Отже, у судовому засіданні показаннями обвинувачених, свідків, письмовими доказами, встановлені обставини вчинення неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_8 крадіжки матеріальних цінностей, належних потерпілому ОСОБА_10 , що в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинувачених та наслідками, які настали.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається даних, які б указували на те, що наведені вище докази є недопустимими порушень процесуального порядку збирання досліджених при судовому розгляді доказів за матеріалами справи не встановлено, докази зібрані належними суб`єктами, уповноваженими на їх отримання, при їх збиранні під час досудового розслідування було дотримано порядок, визначений кримінально-процесуальним законом.
Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених кваліфіковано правильно:
- ОСОБА_4 за ч. 2ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
- ОСОБА_7 за ч. 2ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
- ОСОБА_8 за ч. 2ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовим покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину неповнолітньою особою, щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання суд враховує досудову доповідь Кам`янкаБузького районного відділу з питань пробації у Львівській області від 30.10.2017, відповідно до якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеку для суспільства. Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 143); згідно довідки комунального закладу Львівської обласного дитячого психоневрологічного диспансера від 14.06 2017 № 70 ОСОБА_4 перебував на диспансерному спостереженні у лікаря психіатра дитячого від 2008 року до 2011 року. Знятий з обліку у зв`язку із неявкою.(а.с.142)
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у мінімальному розмірі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив даний злочин у віці 17 років у період до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, раніше амністія до ОСОБА_4 не застосовувалась.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КПК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 подали заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»(а.с.74; 178). У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду щодо застосування у відношенні нього амністії та просив про це.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину неповнолітньою особою, щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання суд враховує досудову доповідь Кам`янкаБузького районного відділу з питань пробації у Львівській області від 30.10.2017, відповідно до якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеку для суспільства. Вивченням даних про особу ОСОБА_15 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно (а.с. 154;156).
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у мінімальному розмірі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив даний злочин у віці 16 років у період до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, раніше амністія до ОСОБА_7 не застосовувалась.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КПК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_16 подали заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с.75; 189). У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав свою згоду щодо застосування у відношенні нього амністії та просив про це.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаюється у скоєному злочині, характеризується посередньо, завдану потерпілому матеріальну шкоду відшкодував, в той же час раніше судимий. Так, 22.03.2017 року Сихівським районним судом м. Львова засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік. Кримінальне правопорушення за яке він притягується до кримінальної відповідальності, скоїв після постановлення попереднього вироку, тому необхідно призначити покарання за правилами частини 1 статті 71 КК України. Окрім того, не з`являвся в судові засідання, тобто ухилявся від явки до суду, ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду від 15.08.2019 року ОСОБА_8 був оголошений в розшук.
При таких обставинах суд, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і запобігання нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі в утриманні обвинуваченого в умовах ізоляції. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно матеріалів кримінального провадження витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 9/335 від 22.06.2017 склали 988 грн. 70 коп.(а.п.55).
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у справах неповнолітніх судові витрати покладаються на засудженого та можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Зважаючи на те, що обвинуваний ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення злочину були неповнолітніми та ОСОБА_4 23.01.2018 року, ОСОБА_7 01.07.2018 року досягли повноліття, суд приходить до висновку, що частину витрат на залучення експерта необхідно покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .
З урахуванням ступеня вини кожного з обвинувачених та їх майнового стану, суд приходить до висновку, що витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 9/335 від 22.06.2017, необхідно покласти на обвинувачених у рівних частках, а саме по S частині, що у грошовому еквіваленті складає 988,70 : 3 = 329, 56 грн.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази : металеві двері з металевою рамою повернути у власність потерпілого ОСОБА_10 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох (двох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді двох років позбавлення волі на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя та жителя АДРЕСА_1 на користь держави S частину процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 9/335 від 22.06.2017 у сумі 329 грн. 56 коп.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох (двох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді двох років позбавлення волі на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 на користь держави S частину процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 9/335 від 22.06.2017 у сумі 329 грн. 56 коп.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22.03.2017 р, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з поміщенням для відбування покарання до кримінально - виконавчої установи закритого типу.
Стягнути з засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженя та жителя АДРЕСА_3 на користь держави S частину процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 9/335 від 22.06.2017 у сумі 329 грн. 56 коп.
Запобіжний захід до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і направити для відбування призначеного покарання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обчислювати з дня затримання після набрання вироком законної сили.
Після вступу вироку у законну силу речові докази : металеві двері з металевою рамою, які передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 , залишити у власності потерпілого ОСОБА_10 .
Копію вироку вручити засудженим та прокурору негайно після оголошення вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1