Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1385/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.2020 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 000550 від 26.07.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Яблунівка Кагарлицького району Київської області, українець, громадянин України, одружений, з повною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року о 23год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі

- ПДР України), відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , рухався автодорогою в селі Яблунівка Кагарлицького району Київської області в напрямку до перехрестя з автодорогою «Фастів-Обухів-Ржищів- Канів» на території Кагарлицького району Київської області. Проїжджаючи відрізок автодороги, що неподалік зазначеного перехрестя, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3. б), д) ПДР України, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не переконався в безпечності свого маневру, проявив неуважність, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, під час руху відволікся від керування автомобілем, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян, порушуючи вимоги пунктів 10.1., 12.1. ПДР України, якими передбачено, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу та втратив контроль над його рухом, що призвело до зміни напрямку руху автомобіля в результаті чого пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги розділу 34 пункт 1.1. ПДР України, відповідно до якого (вузька суцільна лінія): «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорога; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей», виїхав на смугу зустрічного руху де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по краю проїзної частини на зустріч автомобілю ВАЗ яким керував ОСОБА_5 . ОСОБА_5 передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх відвернення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку тяжкого ступеню, перелому правої скроневої кістки з переходом на орбіту зліва, травматичного субарахноїдального крововиливу, забою обох легень, перелому грудини, перелому 4-5го ребер зліва, розриву лівої нирки, перелому бічних мас крижі зліва, перелому поперечного відростка 3-го хребця зліва, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 , вимог пунктів 1.5, 2.3. б), д), 2.9.а), 10.1, 12.1 ПДР України, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчинені злочину визнав частково. Дав покази, що 25.07.2019 року о 23год. 15 хв. він , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, так як пив пиво і горілку, керував автомобілем «ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухався автодорогою в селі Яблунівка Кагарлицького району Київської області в напрямку до перехрестя з автодорогою «Фастів-Обухів-Ржищів- Канів» . У вказаного автомобіля були розбиті тяги і потягло руля вліво , а в цей час він переключав магнітолу і тримав руля одною рукою та відволікся від керування , пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на зустрічну полосу руху де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_9 підтверджується , що внаслідок ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження і лікувався стаціонарно. Про день коли відбулась ДТП нічого не пам`ятає.

Показами свідка ОСОБА_10 підтверджується, що він йшов разом з потерпілим і бачив , що потерпілий рухався по краю проїзної частини на зустріч автомобілю ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_5 і після виїзду вказаного автомобіля на зустрічну полосу руху потерпілий зійшов на обочину де і відбувся наїзд на потерпілого. На місці ДТП він чув запах алкоголю від обвинуваченого. Покази свідка в частині місця наїзду на пішохода суд вважає, що не відповідають дійсності , так як протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2019 року, схемою та ілюстративною таблицею до нього підтверджується, що свідок ОСОБА_10 показав на місці ДТП, що потерпілий рухався по краю проїзної частини на зустріч автомобілю ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_5 де і відбувся наїзд на потерпілого після виїзду вказаного автомобіля на зустрічну полосу руху. Також протоколом огляду місця події від 26.07.2019 року, схемою та фото таблицею до нього підтверджується, що осип від розбитого лобового скла вказаного автомобіля знаходився на зустрічній полосі руху, а не на обочині, що підтверджує місце наїзду на пішохода.

Показами свідка ОСОБА_11 підтверджується, що 25.07.2019 року в 23 год.15 хв. йому подзвонив син ОСОБА_10 і повідомив, що обвинувачений автомобілем збив потерпілого. Він приїхав автомобілем і бачив обвинуваченого який мав запах алкоголю з порожнини рота і бачив потерпілого .

Повідомленням КНП КРР « Кагарлицька ЦРЛ» від 17.10.2019 року підтверджується, що 26.07.2019 року в 10 год. 30 хв. проводилась медична експертиза і виявлено наявність алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_5 на спеціальному технічному засобі (АлкоФор 505) з висновком та діагнозом за результатами огляду алкогольне сп`яніння.

Протоколом огляду місця події від 26.07.2019 року, схемою та фото таблицею до нього , записом вказаної процесуальної дії за допомогою звуко та відеозаписувального технічного засобу на оптичному DVD+R диску підтверджується , що автомобіль «ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою в селі Яблунівка Кагарлицького району Київської області в напрямку до перехрестя з автодорогою «Фастів-Обухів-Ржищів- Канів» . Автомобіль пересік суцільну лінію дорожньої розмітки і виїхав на зустрічну полосу руху де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 і де виявлено осип скла від розбитого лобового скла вказаного автомобіля .

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 підтверджується , що автомобіль належить ОСОБА_6 ..
Постановою від 26.07.2019 року про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до кримінального провадження, а саме визнано речовим доказом автомобіль, та залишено на зберіганні на майданчику тимчавого утримання транспортних засобів в Ржищівському ВП.

Свідоцтвом про народження та паспортом підтверджується, що потерпілий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком судово-медичної експертизи від 25.10.2019 року підтверджується, що у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мали місце ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку тяжкого ступеню, перелому правої скроневої кістки з переходом на орбіту зліва, травматичного субарахноїдального крововиливу, забою обох легень, перелому грудини, перелому 4-5го ребер зліва, розриву лівої нирки, перелому бічних мас крижі зліва, перелому поперечного відростка 3-го хребця зліва. Описані ушкодження утворились від дії тупого /их/ предмету/ів/, по давності можуть відповідати строку та обставинам вказаної ДТП, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Висновком експерта № 12-1/2127 від 21.10.2019 року підтверджується, що:

1. рульове керування автомобіля «ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду, знаходиться в працездатному стані;

2. несправності, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП відсутні;

3.система робочого гальма автомобіля на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправності, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП відсутні;

4.елементи підвіски автомобіля на момент огляду, знаходяться в працездатному стані. 5.Несправності підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП відсутні. Вказаним висновком спростовуються покази обвинуваченого , що були розбиті тяги які є елементами підвіски автомобіля.

Висновком експерта № 12-1/2260 від 28.10.2019 року підтверджується, що водій автомобіля ОСОБА_5 , при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, повинен був керуватися вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість попередити вказану дорожньо - транспортну пригоду, для чого у нього не було об`єктивних причин технічного характеру , невідповідність дій водія автомобіля ОСОБА_5 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Висновком № 12-1/2343 від 29.10.2019 року підтверджується, що водій міг виявити поступове зниження тиску повітря в колесі під час руху та прийняти міри до безпечної зупинки транспортного засобу не залежно від стану дорожнього покриття і покази водія ОСОБА_5 в частині різкої зміни курсу керованого ним автомобіля внаслідок розгерметизації переднього лівого колеса, є технічно неспроможними. Встановити момент утворення пошкодження неможливо.

В судовому засіданні обвинувачений не посилався на різку зміну курсу керованого ним автомобіля внаслідок розгерметизації переднього лівого колеса. Також показами свідка ОСОБА_10 підтверджується, що він бачив як після наїзду на пішохода обвинувачений проїхав автомобілем певну відстань і розвернувся та приїхав автомобілем до місця ДТП. Це підтверджує, що на момент ДТП і після ДТП не було різкої зміни курсу керованого обвинуваченим автомобіля.

Відповідно до п.4.1. Правил дорожнього руху України передбачено слідуюче:

Пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Судом встановлено, що на місці ДТП немає тротуарів, пішохідних доріжок, велосипедних доріжок і пішохід ОСОБА_9 міг рухатися узбіччям, тримаючись якомога правіше, але рухався по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. Порушення ОСОБА_9 вимог п.4.1. Правил дорожнього руху України не перебуває в прямому причинному зв`язку з спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, так як він не заважав іншому учаснику дорожнього руху водію ОСОБА_5 який порушив вимоги ПДР України і здійснив виїзд на зустрічну полосу руху та допустив наїзд на пішохода.

Суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження . Вказані злочинні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує по ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Враховує особу обвинуваченого який задовільно характеризується по місцю проживання, що має на утриманні малолітню дитину. Обставиною яка обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст.286 ч.2 КК України. Позбавлення волі обвинувачений повинен відбувати реально.

Досудову доповідь з висновком , що обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства суд оцінює критично, так як не враховано, що злочином завдано тяжкі тілесні ушкодження потерпілому і за відсутності щирого каяття обвинуваченого . Потерпілий та його законний представник висловили думку про необхідність призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, так як бажають, щоб обвинувачений відшкодував шкоду, спричинену злочином. Судом встановлено, що обвинувачений не відшкодовував шкоди потерпілому і не з`ясовував у потерпілого її розмір для з`ясування чи ця сума в межах страхової суми по полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А тому судом встановлено відсутність щирого каяття обвинуваченого і думка потерпілого та його законного представника за вказаних обставин не може бути врахована судом.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки..

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 вираховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ -2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути у користування власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт вказаного майна , застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 2.08.2019 року;запис огляду місця події за допомогою звуко та відеозаписувального технічного засобу на оптичному DVD+R диску зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:

1 570,10 грн. у відшкодування витрат на проведення судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (висновок №12-1/2127 від 21.10.2019);

- 1 884,12 грн. у відшкодування витрат на проведення судової інженерно-технічної експертизи (висновок №12-1/2343 від 29.10.2019);

- 3 140,20 грн. у відшкодування витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» (висновок №12-1/2260 від 28.10.2019).

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1