ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4840/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/526/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своєї апеляційної скарги, засуджений зазначає, що він став на шлях виправлення, що підтверджується його задовільною поведінкою та працелюбністю в Темнівській ВК №100 де мав п`ять заощаджень, заборгованості за позовом не має, вину свою визнав у повному обсязі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого, який наполягав на задоволенні апеляційних вимог щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з відомостей судового провадження ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий:
- вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 05.06.2008 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Куп`янського міського суду Харківської області від 28.09.2011 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 08.04.2013 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяці позбавлення волі,-
Засуджений вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 10.08.2016 за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення вол.
Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2017 ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 10.08.2016, строк попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 29.05.2016 по 25.10.2016.
Початок строку відбуття покарання - 29.05.2016
Кінець строку відбуття покарання - 03.04.2020
Відповідно до положень ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Пунктом 3 частини 3 зазначеної статті передбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 29 травня 2016 року. Під час відбування покарання в державній установ «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався негативно, за допущені порушення режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністраціє установи один раз. На даний час стягнення погашено в установленому законом порядку. Заохочень не мав, до праці не залучався.
З 04.11.2016 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання, за допущене порушення установленого порядку відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштований до промислової зони установи до цеху відділу головного механіка слюсарем такелажу. Поставлені завдання виконує повністю та своєчасно. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня, з що заохочувався адміністрацією установи п`ять разів. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відвідує виховні заходи, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Не перебуває на профілактичних обліках.
Питання щодо можливого застосування ст.ст. 100, 101 України було розглянуто 14.03.2018, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 28.11.2018, комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення (а.с.9 ).
Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_7 за період з січня 2019 року по березень 2019 року працював слюсарем такелажу(а.с.12).
З довідки про заробітну плату вбачається, що ОСОБА_7 за період з травня 2017 року по червень 2019 року отримував заробітну плату(а.с.13).
У відповідності до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 , останній за період відбування покарання мав 5 заохочень та 2 стягнення (а.с.10)
Отже, згідно відомостей, які містяться в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, будучи звільненим умовно-достроково на шлях виправлення не став та не зробив для себе висновків, за період умовно-дострокового звільнення вчинив новий, корисний, умисний, тяжкий злочин, тому, його поведінка та ставлення до праці наприкінці строку відбування покарання не є визначальними підставами для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність позитивної характеристики за останні роки відбування покарання, враховуючи мету покарання та поведінку засудженого за весь строк відбування покарання, тяжкість вчиненого ним злочину та строк призначеного покарання, свідчить про передчасність такого заходу, як умовно-дострокове звільнення.
Вищенаведені висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в судовому провадженні, а тому не можуть спростовуватись апеляційними доводами ОСОБА_7 , які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого, внаслідок його передчасності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4