Справа № 761/2170/20
Провадження № 1-кс/761/1823/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представників власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
21.01.2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у період з 11 січня 2020 року по 14 січня 2020 року під час проведення обшуку приміщення за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 7, а саме на товарно-матеріальні цінності відповідно до переліку.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, що здійснюють свою діяльність під назвою Cargo, організували діяльність по імпорту ТМЦ на територію України, які в подальшому реалізовуються на ринках України, без відповідного обліку та декларування своєї підприємницької діяльності, умисно ухилились від сплати податків за 2018 рік на суму понад 7 млн. грн., що призвело до ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах.

Встановлено та допитано клієнта, який користувався послугами Cargo. Згідно свідчень в середньому перевізники приймають 2 тонни вантажу кожний день. Вартість послуг за доставку товарів складає 2$ за 1 кг. товару. В цю ціну входить розмитнення товару. Ціна залежить від виду товару (тканина - дешевше, брендовий одяг - дорожче) та від способу доставки. Відповідно до висновку спеціаліста-бухгалтера № 1/12.04.19 від 12.04.2019р. " ... податок з доходу фізичних осіб з отриманого доходу групи осіб які здійснюють свою діяльність під назвою Cargo з суми 40 412 800 грн. складає (2$ х 2000кг. на день = 4 000$ х 365 днів = 1 460 000$ згідно середнього курсу НБУ 27,68 грн.) за період 2018 рік повинен бути нарахований в сумі 7 274 304 грн. …"

Проведеним аналізом інтернет ресурсів встановлено осіб, яким належать номера телефонів на сайтах, організаторів перевезення, осіб що здійснюють інкасацію не облікованої готівки тощо з 19 осіб лише 5 є ФО-П та задекларували сумарний дохід за 2018 рік у розмірі - 682 тис. грн. Жоден з фігурантів не є засновником чи керівником будь-якого підприємства. Вищевказане свідчить про відсутність ведення бухгалтерського та податкового обліку та відсутність сплати будь-яких податків та обов`язкових платежів.

В ході досудового розслідування допитані як свідки особи, які надали свідчення, що групи осіб Cargo, здійснюють надання послуг перевезення вантажів з Турції до України, з України до Російської Федерації, в середньому кожний перевізник приймає 2 тонни вантажу кожного дня. Біля їх складів які розташовані в м. Харків, м. Дніпро, м. Одеса, м. Київ постійно розвантажуються та завантажуються авто, здійснюють розподіл товарів між покупцями. Розрахунок за товари група осіб Cargo, придбані в Турції здійснюють вони самі, тому з ними зручно працювати, а у м. Харкові усі розраховуються з ними як за послуги перевезення, так і за сам товар. Вартість послуг за доставку товарів складає в середньому 2 долари США за 1 кілограм товару. Доставка товару здійснюється літаком або автомобільним транспортом. Розрахунок за доставку товару та його перевезення здійснюється з представниками Cargo, в готівковій формі, ніяких чеків чи квитанцій за надані послуги вони не надають.

Під час допитів свідків також встановлено, що група осіб Cargo, здійснюють перевезення вантажу схемою яка полягає в перевезенні вантажу преважно брендового одягу на митну територію України під виглядом посилок на фізичних осіб, партію вантажу перепаковують у маленькі посилки по 5 кг кожна та вартістю не більше 150 Євро, після розмитнення вже ці дрібні посилки знову збираються в одну партію та відправляються замовнику через Нову пошту, Автолюкс чи видаються при безпосередній зустрічі. Також працівники Cargo, надають послуги з перевезення готівкових коштів у гривні та у іноземній валюті у Туреччину, Китаю та інших міст України. Вартість таких переказів складає 1% від загальної суми коштів. Дані перекази вони здійснюють без будь якого офіційного бухгалтерського обліку.

Свою протиправну діяльність, яка полягає в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах група Cargo здійснює по цей день, що підтверджується проведеними в ході досудового розслідування кримінального провадження НСРД.

За оперативною інформацією документи по реалізації отриманої продукції за готівку, не обліковані готівкові кошти, отримані від реалізації товарів та послуг за їх перевезення представниками групи Cargo, комп`ютерна техніка, на якій виготовлялись вказана документація, мобільні телефони, флеш накопичувачі електронних даних, переписка із особами задіяними у схемі ухилення від сплати податків, переписка із службовими особами інших причетних до вчинення правопорушення осіб, чорнові записи, які використовувались у ході злочинної діяльності, через підконтрольних осіб, знаходяться та зберігаються в встановлених місцях здійснення протиправної діяльності Cargo.

За результатами розгляду 13.12.2019 клопотання старшого слідчого з ОВС СУФР ОВПП ДФС капітана податкової міліції ОСОБА_7 слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_8 надав дозвіл на проведення обшуку.

Так, на виконання вказаної ухвали Шевченківського районного суду міста Києва у період з 11.01.2020 по 14.01.2020 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, в ході обшуку за вказаною адресою виявлено речі, які мають значення для кримінального провадження, але які не зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва про дозвіл на проведення обшуку, а саме товарно-матеріальні цінності (одяг та аксесуари).

Слідчий зазначає, що виявлені та вилучені за вище вказаною адресою речі, оглянуто. За результатами огляду встановлено, що зазначене майно містить відомості, які є предметом досудового розслідування кримінального провадження, стосуються фінансово господарських операцій щодо ухилення від сплати податків та відображають нетипові схеми, що впливають на мінімізацію податкових зобов`язань, а такі речі іншим чином в подальшому здобути не представиться можливим, оскільки вони можуть бути знищені, приховані, змінені службовими особами та неофіційними контролерами підприємств.

За результатами огляду майна, тимчасово вилученого в ході обшуків у приміщеннях, що використовуються пов`язаною групою осіб «Cargo», вказані речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено слідчим відповідну постанову.

Присутній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представники володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_4 ьа ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, зазначаючи, що вилучені слідчим речі є власністю ТОВ «АВИ-ТРЕЙД» та використовуються ним у законній господарській діяльності. Адвокат ОСОБА_4 надав слідчому судді письмові заперечення та документи, на підтвердження законності походження вилучених товарно-матеріальних цінностей.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши в сукупності долучені слідчим та представниками володільця тимчасово вилученого майна до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно не є співрозмірним завданням кримінального провадження, з огляду на те, що долучені слідчим до зазначеного клопотання матеріали не можуть вважатись достатніми доказами для висновку про те, що вказане майно було предметом кримінального правопорушення, або ж могло зберегти на собі його сліди, так само як і для висновку про наявність ризиків його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

За таких обставин, зважаючи на те, що слідчим не була доведена необхідність накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у період з 11 січня 2020 року по 14 січня 2020 року під час проведення обшуку приміщення за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 7, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

Майно, тимчасово вилучене у період з 11 січня 2020 року по 14 січня 2020 року під час проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , негайно повернути володільцю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 28 січня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1