ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1700/20 Справа № 180/1663/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000300 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 , -
Встановила:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 07.09.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. 21.03.2019 року звільнений умовно-достроково з Широківського виправного центру Дніпропетровської області, невідбутий строк склав 4 місяці 21 день,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі,
- за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі,
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 4 місяців, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року, і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці.
Термін відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання з 18.11.2019 року.
В строк відбування покарання зараховано термін перебування обвинуваченого під вартою з 05.08.2019 року по 16.11.2019 року.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 22-05 год. 09 червня 2019 року, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металопластикового вікна за допомогою арматури, що була при ньому, проник всередину квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав мобільний телефон «Самсунг», мобільний телефон «Нокіа», золотий ланцюжок, що належать ОСОБА_9 , після чого зник з місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 658,82 грн.
02 липня 2019 року, в нічний час доби, ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження решітки та металопластикового вікна за допомогою арматури, що була при ньому, проник всередину квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав телевізор «Філіпс», швейну машинку Singer, що належать ОСОБА_10 , після чого зник з місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 7 865,67 грн.
Того ж дня, приблизно о 15-25 год., ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металопластикового вікна за допомогою арматури, що була при ньому, проник всередину будинку АДРЕСА_5 , де побачив ноутбук торгової марки Asus, вартістю 3 000 грн., після чого умисно, з корисливих мотивів, повторно, поклав у пакет вказаний ноутбук та почав виносити з будинку, проте не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілою ОСОБА_11 , яка зайшла в будинок, після чого зник з місця вчинення злочину.
17 липня 2019 року, в нічний час доби, ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відкриття вхідної двері, проник всередину будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав мобільний телефон «Xiaomi», а також грошові кошти в сумі 70 грн., що належать ОСОБА_12 , після чого зник з місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 336,67 грн.
04 серпня 2019 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_13 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрав мобільний телефон Samsung, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України; дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, поєднані з проникненням до житла, вчинені повторно, кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України; дії, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднані з проникненням до житла, вчинені повторно, кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі:
- захисник обвинуваченого просить даний вирок змінити.
Призначити ОСОБА_7 покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 ч. 3, ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. ст. 69, 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
З даним вироком суду захисник не згодний, вважає його надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.
Вважає, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є визнання вини в повному обсязі, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину.
Зазначає, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом із матір`ю, яка наразі перебуває на його повному утриманні. На обліку у психлікарні та нарколога не перебуває, працює не офіційно. З потерпілими примирився. З урахуванням усіх вищевказаних характеристик та обставин, суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_7 менш суворе покарання в межах санкції статті.
На думку захисника, враховуючи вимоги кримінального закону і передбаченого цим законом санкції, виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок, - без змін, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відносно доводів захисника обвинуваченого про необхідність призначення покарання з іспитовим строком, колегія суддів зазначає.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував обставини, при яких останній вчинив тяжкий злочин проти власності, посягнув на чуже майно, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив нові злочини в період умовно-дострокового звільнення, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Як вбачається з журналу та технічного запису судового засідання, судом першої інстанції були належним чином досліджені і дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а також про призначення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, остільки він скоїв злочини в період умовно-дострокового звільнення, і йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни, як того просить у своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4