Справа № 199/777/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000164, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аша Челябінської області РСФСР, громадянина України, який не працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

за участю сторін кримінального провадження:
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з поданим клопотанням, на переконання слідчого та прокурора, є підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку з чим запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу згідно п. 1 - 3 ч. 1 ст. 176 КПК України неможливо, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством, та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, та все це на переконання слідчого зазначене підтверджується матеріалами.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що слідчим не доведена обґрунтованість та наявність ризиків, вказаних у клопотанні про застосування запобіжного заходу, зокрема, посилалися на те, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, у зв`язку з чим необхідно ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
На переконання захисника дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, з процесуальних документів не зрозуміла обґрунтованість підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений.
Підозрюваний протягом 17 років проживає по АДРЕСА_2 разом з своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , має малолітню дитину - ОСОБА_8 , на час введення стану надзвичайної ситуації не працює та знаходиться вдома з дитиною, його дружина в той же час працює.
ОСОБА_4 за вимогою слідчого з`явився до органу досудового розслідування, отримавши підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вже наступного дня його було викликано на допит слідчим ОСОБА_9 , куди він також з`явився добровільно. Таким чином підозрюваний розуміє, що не має сенсу переховуватись від органів слідства, так як при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.
Слідчим не вказано жодного документального підтвердження того, що ОСОБА_4 яким-небудь чином впливав чи має можливість впливу на свідків чи тим більш експертів у кримінальному провадженні. Експертиза речовин, що були добровільно надані співробітникам правоохоронних органів ОСОБА_4 , вже проведена, що виключає можливість впливу на експертів. Свідками у справі, відповідно до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу є лише особи, що були присутні при проведенні процесуальних дій в якості понятих, тобто можуть підтвердити лише відомості про хід відповідної процесуальної дії.
Зважаючи на те, що підозрюваним добровільно було видано співробітникам правоохоронних органів наявні в нього заборонені речовини, та даний факт не заперечується, не має жодного сенсу будь-яким чином впливати на свідків у даній справі.
Разом з тим, не підтверджена доказами інформація щодо наявності закордонного паспорту у ОСОБА_4 , а отже ризик переховування від органів досудового розслідування шляхом виїзду за межі країни не доведено. Крім того, зважаючи на обмеження щодо виїзду за кордон, пересування між містами та відсутності пасажирського сполучення, можливість вільного пересування осіб країною на даний час вже є обмеженою.
Разом з тим, відповідно до пояснень підозрюваного в судовому засіданні він ніколи не переховувався, його ніколи не викликали. Після подій 30.01.2020 р., коли в нього було вилучено заборонені речі, його жодного разу слідчий не викликав, номер засобів мобільного зв`язку підозрюваного слідчому та дільничному інспектору Жені відомий, протягом двох місяців в даному кримінальному провадженні жодних дій за його участі не було вчинено, та коли його запросили до слідчого 30.03.2020 р., він одразу з`явився, наступного дня він також з`явився за викликом та йому повідомили про підозру.
Прокурором зазначені вище доводи підозрюваного не були спростовані.
Розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
31.03.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України злочину.
В ході досудового розслідування встановлено, що 30.01.2020 р. в період часу з 11:40 год. по 12:20 год. слідчим Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в присутності двох понятих в ході огляду ділянки місцевості біля будинку №45 по вул. Крюкова в м. Дніпро, ОСОБА_4 добровільно видано з правого карману жилетки, вдягненої на останньому, сліп-пакет, в середині якого знаходився сліп-пакет, в середині якого знаходилось 21 сліп-пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною світлого кольору та з пачки з-під вологих серветок, що були в правій руці ОСОБА_4 сліп-пакет, в середині якого знаходився сліп-пакет, в середині якого знаходились 11 сліп-пакетів з порошкоподібною кристалічною речовиною світлого кольору, які були поміщені до спеціального пакету №7133971 та опечатані.
Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-8/822 від 18.03.2020 надані на експертизу 12.02.2020 кристалічні речовини масами 0,1553г, 0,1290г, 0,1995г, 0,1991г, 0,1317г, 0,1520г, 0,1610г, 0,1798г, 0,1529г, 0,1396г, 0,1235г, 0,1440г, 0,2219г, 0,1650г, 0,1726г, 0,1438г, 0,1655г, 0,1716г, 0,1449г, 0,1789г, 0,1788г, 0,0422г, 0,0419г, 0,0363г, 0,0541г, 0,0476г, 0,0481г, 0,0596г, 0,0449г, 0,0606г, 0,0452г, 0,4053г, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено. Кристалічні речовини масами 0,1553г, 0,1290г, 0,1995г, 0,1991г, 0,1317г, 0,1520г, 0,1610г, 0,1798г, 0,1529г, 0,1396г, 0,1235г, 0,1440г, 0,2219г, 0,1650г, 0,1726г, 0,1438г, 0,1655г, 0,1716г, 0,1449г, 0,1789г, 0,1788г, 0,0422г, 0,0419г, 0,0363г, 0,0541г, 0,0476г, 0,0481г, 0,0596г, 0,0449г, 0,0606г, 0,0452г, 0,4053г, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну в речовинах становить відповідно 0,0699г, 0,0562г, 0,0853г, 0,0944г, 0,0597г, 0,0664г, 0,0691г, 0,0751г, 0,0655г, 0,0627г, 0,0519г, 0,0643г, 0,0963г, 0,0754г, 0,0758г, 0,0604г, 0,0696г, 0,0754г, 0,0714г, 0,0839г, 0,0838г, 0,0187г, 0,0192г, 0,0166г, 0,0239г, 0,0203г, 0,0206г, 0,0260г, 0,0187г, 0,0281г, 0,0217г, 0,2309г. загальна кількість метамфетаміну становить 1,8734 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України « Про невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 р., становить великі розміри, який ОСОБА_4 раніше незаконно придбав, та зберігав з метою збуту, великих розмірах.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З приводу обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, то при постановленні ухвали за поданим клопотанням враховується наступне.
Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Такі факти та інформація, встановлені на підставі наступних доказів, існують:
-протокол огляду місця події від 30.01.2020 р. (з 11.40 год. до 12.20 год.);
-висновок експерта від 18.03.2020 р. №19/104-8/822 тощо.
При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
За ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є обґрунтованою та в достатньому обсязі підтверджується наданими слідчому судді доказами.
За ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків прокурором не доведена.
Водночас, слідчим суддею на підставі наданих захисником доказів встановлено, що підозрюваний постійно мешкає за наступною адресою: АДРЕСА_2 , має сім`ю, в якій виховується неповнолітня дитина.
Разом з тим, як встановлено слідчим суддею на підставі відповідної ухвали від 05.02.2020 р., слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000164, яке внесено до ЄРДР 30.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про дозвіл на проведення обшуку. Як встановлено на підставі ухвали від 05.02.2020 р., проведення обшуку 30.01.2020 р. за адресою проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), під час якого виявлено та вилучено 2 сліп-пакети з порошкоподібною кристалічною речовиною світлого відтінку, медичний шприц (об`єм не зазначено), заповнений прозорою рідиною, а також електронні ваги в корпусі сірого кольору, відбувалося з порушенням приписів ч. 3 ст. 233 КПК України, та за обставин, викладених у клопотанні від 05.02.2020 р., проникнення до володіння особи 30.01.2020 р. мало відбуватися на підставі ухвали слідчого судді (ч. 1 ст. 233 КПК України).
За ст. 94 КПК України (ч. 1) слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відхиляє, як доказ, висновок експерта від 30.03.2020 р. №19/104-8/823.
Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, слідчий суддя згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:
1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;
2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема, наявність у підозрюваного родини (проживає разом із жінкою, з якою підтримує фактичні шлюбні відносини, та її дитиною);
5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;
6) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;
7) відсутність судимості у підозрюваного;
8) відсутність застосування відносно підозрюваного раніше запобіжних заходів;
9) відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
10) відсутність відомостей про майнову шкоду.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 29 Конституції України).
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя не встановлений.
Суд вже неодноразово постановляв, що тримання особи під вартою є настільки серйозним заходом, що його застосування є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі, заходи було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див., наприклад, рішення у справах «Вітольд Літва проти Польщі» (Witold Litwa v. Poland), заява № 26629/95, п. 78, ECHR 2000-III, та «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 143, ECHR 2012) п. 93 рішення ЄСПЛ у справі «Заіченко проти України (№2)».
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 194 КПК України).
Обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України прокурором не доведені.
Виходячи з вищенаведеного, та, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і запобігання встановленим ризикам.
Таким чином, підстави для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, які передбачені частиною першою статті ст. 176 КПК України, мають місце: домашнього арешту (ст. 181 КПК України), який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
З метою забезпечення безумовного виконання обов`язків підозрюваним, покладених на нього у зв`язку із застосуванням домашнього арешту обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати, як виконання обов`язку, засіб здійснення контролю за підозрюваним, електронний засіб контролю, який підозрюваному носити на весь час особистого зобов`язання ( ст. 195 КПК України).
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 110, ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132, п. 4 ч. 1 та ч. 4 ст. 176, ст.ст. 177, 178, 181, 186, 193, ч. 1 та ч.ч. 3, 5, 6 ст. 194, ст. 195, ч. 1 та ч.ч. 2, 3, 4 ст. 196, ст.ст. 198, 369-372, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000164, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонив підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання цілодобово на строк до 3 червня 2020 р.
По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.
Застосувати як виконання обов`язку засіб здійснення контролю за підозрюваним електронний засіб контролю, який підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , носити на весь час дії ухвали: до 03 червня 2020 р.
Зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або суду, а також зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
1. не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3. утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5. носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Амур-Нижньодніпровськоговідділення поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.
Ухвала набирає чинності негайно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1