Справа № 645/154/20
Провадження № 1-кс/645/90/20
УХ В А Л А
Іменем України

11 січня 2020 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000068 від 11 січня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, -
в с т а н о в и в:

Сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти арешт намайно, вилучене під час огляду місяця події 11 січня 2020 року за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд 19/21, а саме на: слід підошви взуття (вилучений з фрагменту стелі, що знаходився на підлозі біля банкомату); деформований монітор від банкомату; три деформовані металеві об`єкти; електричний дріт; змив кіптяви з поверхні деформованої металевої пластини; слід взуття з підлоги в приміщенні відділення банку «Ощадбанк»; циферблат банкомату; металева деформована накладка-шатер; два фрагменти вибухового пристрою; два ВЛС зі слідами пальців рук; чотири змиви ДНК.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 11 січня 2020 року до ЧЧ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшли повідомлення про те, що 11.01.2020 року приблизно о 03:55 год за адресою: м. Харків, стадіонний проїзд, 19/21, невстановлені особи шляхом підриву здійснили втручання в роботу банкомату «Ощадбанк». Внаслідок вибуху постраждалих осіб не має.
11 січня 2020 року в період часу з 04:30 години до 09:00 години проведено огляд місця події за адресою м. Харків, Стадіонний проїзд, 19/21, а саме відділення банку «Ощадбанк» та прилеглої території, в ході якого було вилучено: слід підошви взуття (вилучений з фрагменту стелі, що знаходився на підлозі біля банкомату); деформований монітор від банкомату; три деформовані металеві об`єкти; електричний дріт; змив кіптяви з поверхні деформованої металевої пластини; слід взуття з підлоги в приміщенні відділення банку «Ощадбанк»; циферблат банкомату; металева деформована накладка-шатер; два фрагмент вибухового пристрою; два ВЛС зі слідами пальців рук; чотири змиви ДНК.
11 січня 2020 року старшим слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було винесено постанову про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню відповідно до вимог ст.ст. 98 ,99, 100 КПК України, речей вилучених під час огляду місця події 11.01.2020р.
У сторони обвинувачення є підстави вважати, що вилучені під час огляду речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню, що вказує на реальні ризики приховування, пошкодження, знищення, втрату, перетворення, передачі, відчуження зазначеного майна, яке має бути використано як речові докази у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна на час розгляду клопотання не встановлений.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, перевіривши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98КПК України.

Вилучені відповідно до протоколу огляду від 11 січня 2020 року предмети, які зазначені в клопотанні прокурора, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місяця події 11 січня 2020 року за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд 19/21, а саме на: слід підошви взуття (вилучений з фрагменту стелі, що знаходився на підлозі біля банкомату); деформований монітор від банкомату; три деформовані металеві об`єкти; електричний дріт; змив кіптяви з поверхні деформованої металевої пластини; слід взуття з підлоги в приміщенні відділення банку «Ощадбанк»; циферблат банкомату; металева деформована накладка-шатер; два фрагменти вибухового пристрою; два ВЛС зі слідами пальців рук; чотири змиви ДНК- до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання вказаного майна визначити Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області.
Виконання ухвали доручити СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області та Харківській місцевій прокуратурі № 3.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя