Справа № 194/1755/19
Номер провадженняя № 1-в/194/38/20
УХВАЛА
25 червня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою засудженої:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції Українизвернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобоюОСОБА_6 , засудженої вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року за ст. 126-1 КК України до громадських робіт строком на 150 годин. В обґрунтування свого подання вказує, що ОСОБА_6 взята на облік Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 15 січня 2020 року. З КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівка» Тернівської міської ради» 15 червня 2020 року надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_6 оглянута вдома черговим лікарем, стан важкий, потребує постійної паліативної допомоги по теперішній час. З КП «Дніпропетровський обласний центр соціально значущих хвороб» ДОР» 18 червня 2020 року надійшла довідка про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради» з важким хронічним захворюванням.

Представник пробації в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити, а також зазначила, що висновку ЛКК про підтвердження хвороби у засудженої не має.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання, оскільки висновку ЛКК про підтвердження хвороби у засудженої не має.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та подання підтримує в повному обсязі.

Суд, вислухавши прокурора, представника пробації, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджена вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року за ст. 126-1 КК України до громадських робіт строком на 150 годин.

Згідно повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівка» Тернівської міської ради» від 29 травня 2020 року за вих. № 471/01-19, ОСОБА_6 19 травня 2020 року оглянута вдома черговим лікарем, стан важкий, потребує постійної паліативної допомоги по теперішній час.

Відповідно до повідомлення КП «Дніпропетровський обласний центр соціально значущих хвороб» ДОР» від 15 червня 2020 року за вих. № 743/20, ОСОБА_6 перебуває на обліку в КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради» з важким хронічним захворюванням.

Згідно ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 2 - 4, 6, 7 ч. 1 ст. 537 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Згідно ст. 152 КВК України вбачається, що підставами звільнення від відбування покарання є, зокрема, хвороба.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Разом з поданням до суду надсилаються висновок спеціальної психіатричної експертної комісії й особова справа засудженого. Подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Із змісту ч. 1 ст. 74 КК України вбачається, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. п. 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28.09.1973 р. № 8, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 р.

Суду не надано висновків лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженої ОСОБА_6 щодо наявності у неї захворювання, визначеного Переліком захворювань.

Отже, засуджена не підлягає звільненню від подальшого відбування покарання у зв`язку із наявністю хвороби, оскільки відсутні підстави для подання до суду матеріалів про звільнення засудженої від подальшого відбування покарання.
У зв`язку з вище зазначеним у задоволенні подання про звільнення засудженої ОСОБА_6 від призначеного покарання вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року за ст. 126-1 КК України до громадських робіт строком на 150 годин, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.84 КК України, ст. 7,152,154 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою засудженої ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1