Справа № 366/972/20
Провадження № 1-кс/366/195/20

15 травня 2020 року смт.Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , а також сторони кримінального провадження слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
15 травня 2020 року до слідчого судді Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
14 травня 2020 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).
15 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до сами років.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 14.05.2020 та додатків до нього (фототаблиці), якими зафіксована матеріальна обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення, загальний вигляд виявлених та вилучених боєприпасів; показами зафіксованими в протоколах допитів свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , показами зафіксованими в протоколі допиту підозрюваного, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 249 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку за вироком Вишгородського районного суду Київської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 не маючи офіційної роботи та міцних соціальних зв`язків, а також враховуючи той факт, що останній вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому під тяжбою покарання, останній може переховуватись;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , може негативно впливати свідків, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, останньому відоме місце проживання свідків, оскільки з наданим клопотанням про обрання запобіжного заходу, підозрюваному вручено матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовано останнє, а тому з метою уникнення від покарання, ОСОБА_4 , може здійснювати тиск на свідків, що може негативно вплинути на повне та неупереджене досудове слідство;
- відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчить характер вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, наявність судимостей за вчинення як корисливих так і інших видів злочинів, а також той факт, що останній не має джерела доходів.
Таким чином, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягав на його задоволенні, з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки з 2016 року по сьогоднішній день проходить лікування за наслідками отриманих інсульту, інфаркту. Кожного дня приймає прописані лікарем ліки. Проходить постійно реабілітацію, одужати або реабілітуватися в умовах слідчого ізолятора не матиме змоги, а хоче лікуватися за місцем свого проживання.
Захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного, просив суд застосувати цілодобовий домашній арешт.
Прокурор з урахування стану здоров`я підозрюваного поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Згідно санкції ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Громадянину ОСОБА_4 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст.178 КПК України.
Разом із тим, прокурором та слідчим не було надано суду жодних доказів, які б вказували на те, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово.
Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи вищевикладене та стан здоров`я підозрюваного, оглянувши надані ОСОБА_4 виписок з його медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання частково, а саме обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись вимогами ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 45 діб, тобто до 27 червня 2020 року, заборонивши йому цілодобово залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти прокурора, слічдого та суд про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання прокурору паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- прибувати до слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області та прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області (які входять до групи слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні) за першою вимогою.
Зобов`язати працівників СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали доручити СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області.
Початок строку дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обчислювати з 14 травня 2020 року до 27 червня 2020 року, включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляції не зупиняє виконання ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20 травня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1