Справа № 461/1760/20
Провадження № 1-кс/461/1415/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

27 лютого 2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 24.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій з даним автомобілем та залишити автомобіль на зберігання на спецмайданчику за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7а.

Клопотання мотивує тим, що з метою недопущення відчуження власником автомобіля, який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину та знищення слідів злочину (шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливості провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події необхідно накласти арешт на автомобіль.

Слідчий подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Володілець майна в судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої клопотання про накладення арешту на майно не заперечує та просить проводити без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР у зв`язку з тим, що 24.02.2020 року, приблизно о 07 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним у напрямку м. Львова, автодорогою «Київ-Чоп», в районі 565+250 м, неподалік с. Деревач Пустомитівського району Львівської області, не обрала безпечної швидкості руху, без причин технічного характеру виїхала за межі проїзної частини дороги, де здійснила наїзд на металевий парапет. В результаті порушення водієм ОСОБА_4 , правил дорожнього руху, пасажиру керованого нею автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були спричинені тілесні ушкодження від яких він помер на місці події.

24 лютого 2020 року автомобіль «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_1 , під час огляду місця пригоди був вилучений та скерований на спецмайданчик.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб міг зберегти на собі сліди ймовірного кримінального правопорушення, міг бути використаний під час вчинення злочину, потребує експертного дослідження, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження вилученого транспортного засобу має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає часткового задоволенню.

Щодо визначення місця зберігання вищевказаного транспортного засобу, як речового доказу, то таке не належить до повноважень слідчого судді, при цьому є компетенцією органу досудового розслідування, а тому клопотання в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій з автомобілем «БМВ Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1