Провадження № 1-кп/734/92/20 Справа № 734/533/20
В И Р О К

іменем України

31 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 19 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Гавана, Республіка Куба, неодруженого, раніше не судимого, із загальною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , головний сержант командир автомобільного відділення, старший сержант, 07 березня 2014 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса військової частини: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

у присутнсоті обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
28 лютого 2020 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 19 липня 2019 року, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

27 лютого 2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, яка була передана суду для затвердження.

Відповідно до вказаної угоди старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 125-126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 , враховуючи стан у державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях злочинної діяльності в умовах особливого періоду 12 червня 2019 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу із відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та має чітко визначені межі, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

В подальшому, 24 лютого 2020 року старший сержант ОСОБА_3 , усвідомивши протиправність своїх дій, самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 .

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи відсутнім на військовій службі у період з 12 червня 2019 року по 24 лютого 2020 року, обов`язки військової служби не виконував та про належність до Збройних Сил України в інші органи влади не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України як не з`явлення вчасно на службу із відпустки до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

Також, вказаною угодою сторони із застосуванням ст. 69 КК України погодили покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, шкода яким завдана лише державним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строк утримання під вартою до набрання вироком законної сили. Захисник та обвинувачений не заперечували протии клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду, укладену 27 лютого 2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 03 (трьох) місяців арешту з триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Час виконання покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_3 24 лютого 2020 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 24 травня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1