233 № 233/2240/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ,обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000023 від 22 лютого 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Усольє - Сибірське Іркутської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка обіймає посаду інспектора відділу кадрів та інженера охорони праці не комерційного комунального підприємства «Костянтинівський районний центр медико-первинної санітарної допомоги», раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На підставі протоколу від 04 листопада 2010 року за результатами виборів в одномандатному виборчому окрузі з виборів Іллічівського сільського голови та депутатів Іллічівської сільської ради, рішенням № VІ/І-І від 17.11.2010 Іллічівської сільської ради «Про інформацію Іллічівської сільської виборчої комісії Костянтинівського району Донецької області за результатами виборів сільського голови та депутатів сільської ради», відповідно до ст. 77 Закону України «Про вибори народних депутатів Верховної ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», ст. ст. 42, 45, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визнано повноваження Іллічівського сільського голови ОСОБА_5 .

На зазначеній посаді ОСОБА_5 перебувала до 17.11.2015.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування» №. 280/97-ВР від 21.05.1997 сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади села.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 3, 7, 9, 13, 14, 16 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки сільського голови: - забезпечувала здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; - організовувала в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; - підписувала рішення ради та її виконавчого комітету; - забезпечувала підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднювала затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; - була розпорядником бюджетних коштів, використовувала їх лише за призначенням, визначеним радою; - представляла територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; - укладала від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подавала їх на затвердження відповідної ради.

Згідно із частиною 5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Таким чином, ОСОБА_5 , у період з 17 листопада 2010 року по 17 листопада 2015 року, обіймаючи посаду голови Іллічівської сільської ради, здійснювала функції представника органу місцевого самоврядування та обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та була службовою особою.

Рішенням Іллічівської сільської ради № V1/2-2 від 30.11.2010 «Про Регламент Іллічівської сільської ради» затверджено Регламент Іллічівської сільської ради, згідно з положеннями якого, зокрема ст. 3 - майновою та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, ст. 8 - пропозиції з питань на розгляд сільської ради вносяться сільським головою..., ст. 17 - сесія ради є правомочною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу (16 депутатів) ради, ст. 42 - рішення сільської ради є прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу ради.

Розпорядженням Голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 235 від 30.04.2004 «Про збереження меліоративних систем» рекомендовано керівникам підприємств, на балансі яких знаходяться не списані меліоративні системи, вжити заходів щодо недопущення їх демонтажу та збереження до передачі в комунальну власність.

Рішенням Іллічівської сільської ради № V/5-6 від 14.09.2006 «Про прийняття в комунальну власність на баланс сільської ради зрошувальну мережу» прийнято рішення про прийняття в комунальну власність на баланс сільської ради зрошувальної мережі, розташованої на землях, орендованих СТОВ «Злагода» та СТОВ «Імпульс».

26 жовтня 2011 року ОСОБА_5 , здійснюючи функції представника органу місцевого самоврядування та обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у порушення вимог ч. 4, ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 8 Регламенту Іллічівської сільської ради, затвердженого рішенням Іллічівської сільської ради № VІ/2-2 від 30.11.2010, перебуваючи за місцем своєї роботи, в приміщенні Іллічівської сільської ради, розташованої за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Іллінівка, вул. Адміністративна, буд. 42/3, у денний робочий час, відповідно до графіку роботи Іллічівської сільської ради, більш точного часу не встановлено, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості бухгалтерського обліку щодо не облікованого радою об`єкта - демонтованої зрошувальної мережі № 10410028/2, який складався зі сталевої труби діаметром 600 мм і довжиною 4 км, сталевої труби діаметром 300 мм і довжиною 1,876 км, сталевої труби діаметром 200 мм і довжиною 2 км, розташованого біля будівлі Іллічівської сільської ради, винесла питання щодо його продажу за конкурсом і на підставі рішення сільради №VІ/14-9 від 26.10.2011 розпочала організацію процедури проведення конкурсу з його продажу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , не провівши оцінку демонтованої зрошувальної мережі № 10410028/2, винесла питання щодо затвердження її вартості на розгляд сесії сільради 30 грудня 2011року.

Внаслідок цього, рішенням сільради №VІ/16-3 від 30.12.2011 затверджено експертно - оціночну вартість об`єкта - демонтованої зрошувальної мережі № 10410028/2, яка склала 169 453 гривень, хоча фактично вартість становила 1 095 316,45 гривень.

Фактично звіт про оцінку вартості вказаного майна, виконаний ФОП ОСОБА_6 , отримано ОСОБА_5 лише 15 лютого 2012 року. Згідно із вказаною оцінкою вартість мережі становила 169 453 гривень.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи зобов`язаною провести рецензування звіту відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», з метою перевірки достовірності вказаного документа не виконала вищевказаних дій при тому, що фактична різниця між ринковою вартістю та грошовою оцінкою, зазначеною у звіті ФОП ОСОБА_6 , склала 925 316,45 гривень.

Після цього, 02 березня 2012 року ОСОБА_5 , як представник територіальної громади с. Ілліча Іллічівської сільської ради, уклала з ТОВ «Трубсервісплюс», в особі його директора ОСОБА_7 , договір купівлі-продажу №7/1 щодо продажу об`єкта комунальної власності територіальної громади с. Ілліча за конкурсом - демонтованої зрошувальної мережі з інвентарним номером 10410028/2 на суму 169 453 гривень, без ПДВ.

В подальшому ОСОБА_5 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у порушення вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. ст. 8, 17, 42 Регламенту Іллічівської сільської ради, не перевіривши кількість присутніх депутатів, необхідних для кворуму сесії сільської ради, 29 березня 2012 року скликала та провела неправомочну сесію, на якій замість мінімальної кількості - 9 депутатів, брало участь - 8 депутатів.

На вказаній сесії рішенням сільської ради №VІ/19-5 від 29.03.2012 затверджено договір купівлі-продажу №7/1 від 02.03.2012, згідно з яким у власність ТОВ «Трубсервісплюс» передано демонтовану зрошувану мережу за заниженою ціною - 169 453 гривень, що спричинило громадським інтересам в особі Іллічівської сільської ради, тяжкі наслідки у виді майнової шкоди, яка становить різницю між сумою фактично сплачених коштів ТОВ «Трубсервіеплюс» на розрахунковий рахунок територіальної громади с. Ілліча Іллічівської сільської ради та ринковою вартістю зрошувальної мережі і складає 925 316,45 гривень, що більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у службовій недбалості, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності та просила звільнити її від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Підстава та наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності їй роз`яснені і є зрозумілими.

Прокурор та представник потерпілого ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки існують усі підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За формулюванням обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам, ОСОБА_5 вчинила у період з 26 жовтня 2011 року по 29 березня 2012 року, тобто на час надходження обвинувального акту до суду минуло більше п`яти років. Строки давності притягнення обвинуваченої ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування і матеріалів, наданих прокурором, не зупинялись і не переривались.

Відповідно до ч.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.12 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.) злочин, передбачений 2 ст.367КК України є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Беручи до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України (в редакції до 01.07.2020 р.) відносилось до злочинів середньої тяжкості, просила звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, суд з`ясувавши позицію представника потерпілого, прийшов до висновку про можливість звільнення останньої від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України з підстав, передбачених ст.49 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно неї необхідно закрити.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Крім того, з огляду на закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженню: за проведення експертизи за №2453-2454 від 02.05.2019 р. в розмірі 6280,00 грн., за проведення експертизи №2891-2893 від 17.07.2019 р. в розмірі 12560,00 грн., за проведення експертизи №3230 від 12.06.2019 р. в розмірі 1884,00 грн., за проведення експертизи №3388-3389 від 12.06.2019 р. в розмірі 2940,00 грн., за проведення експертизи №2/14-15 від 19.06.2019 р. в розмірі 1099,07 грн., та за проведення експертизи №3977-3978 від 31.07.2019 р. в розмірі 3140,00 грн., слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 369, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000023 від 22 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів: за проведення експертизи за №2453-2454 від 02.05.2019 р. в розмірі 6280,00 грн., за проведення експертизи №2891-2893 від 17.07.2019 р. в розмірі 12560,00 грн., за проведення експертизи №3230 від 12.06.2019 р. в розмірі 1884,00 грн., за проведення експертизи №3388-3389 від 12.06.2019 р. в розмірі 2940,00 грн., за проведення експертизи №2/14-15 від 19.06.2019 р. в розмірі 1099,07 грн., та за проведення експертизи №3977-3978 від 31.07.2019 р. в розмірі 3140,00 грн. - віднести за рахунок Державного бюджету України.

Речові докази - документи, отримані під час надання тимчасового доступу до речей і документів, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1