Справа№753/126/19
Провадження №1-кп/359/170/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 лютого 2020 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,
в судовому засіданні з технічною та відео фіксацією під час судового розгляду кримінального провадження №0004320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косенівка Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
по обвинуваченню у скоєнні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 371 КК України в редакції Закону №245-VII від 16.05.2013 року, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 372 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 року, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ст. 340 КК України,
розглянувши клопотання цивільного відповідача Міністерства внутрішніх справ України про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 371 КК України в редакції Закону №245-VII від 16.05.2013 року, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 372 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 року, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ст. 340 КК України.

05.12.2020 року до суду надійшли клопотання від цивільного відповідача Міністерства внутрішніх справ України про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України.

Клопотання МВС України обґрунтовує тим, що згідно з ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до абзацу 2 п. 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно ж до приписів статті 51 ЦПК України визначення кола відповідачів у справі відноситься до виключної компетенції позивача. ЦПК України не передбачає можливості заміни відповідача за ініціативою суду. У випадку, якщо позов пред`явлено до неналежних відповідачів позовні вимоги залишаються без задоволення. Проте, як зазначалося вище, діюча редакція статті 51 ЦПК України свідчить, що лише позивач має право визначати коло відповідачів у справі. Законами України на відповідний рік Державній казначейській службі України щорічно дійсно виділяються кошти для відшкодування особам шкоди. Згідно з Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується - і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до пп. 3 п. 2 Положення до основних завдань Казначейства відноситься здійснення безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Всупереч висновкам, які викладені в мотивувальній частині, положенням ст. 1174 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4, позивач просить суд стягнути на його користь моральну шкоду не з Державної казначейської служби України, а з ОСОБА_4 , ГУНП м. Києва та МВС України. Тобто, фактично позивач без будь-яких правових підстав ототожнив державний орган (МВС України) з Державою України в цілому. Відповідно до положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України у випадку, якщо судом під час слухання справи буде встановлено, що моральної шкоди позивачу було завдано внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 під час виконання ним своїх службових обов`язків (повноважень), то належним відповідачем в даному випадку має бути Державна казначейська служба України, а не Міністерство внутрішніх справ України. Таким чином посилання позивача на норми ст. 11752 ЦК України є безпідставними та необґрунтованими. Законами України на відповідний рік Державній казначейській службі України щорічно дійсно виділяються кошти для відшкодування особам шкоди. Згідно з Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Як вбачається з Законів України, якими затверджується Державний бюджет України на відповідний рік, безпосередньо Державній казначейській службі України щорічно виділяються цільові кошти на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Відповідно до положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України у випадку, якщо судом під час слухання справи буде встановлено, що моральної шкоди позивачу було завдано внаслідок неправомірних дій обвинувачених під час виконання ним своїх службових обов`язків (повноважень), то належним відповідачем в даному випадку має бути Державна казначейська служба України, а не Міністерство внутрішніх справ України. Тому стягнення коштів в судовому порядку повинно здійснюватися з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.
Прокурор заперечив в повному обсязі, щодо клопотання про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України.

Представник потерпілих підтримав думку прокурора, вважав за необхідним відмовити у задоволенні клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши подані клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Частиною 1 статті 51 ЦПК України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Про залучення співвідповідача постановляється ухвала.
Міністерства внутрішніх справ України є цивільним відповідачем по справі.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права з власної ініціативи, або за ініціативою інших учасників судового процесу, зокрема цивільного відповідача, заміняти неналежного відповідача належним, або притягати іншу особу як співвідповідача, оскільки правом заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним або залучення до участі в справі співвідповідача володіє лише позивач.
Разом з тим, заявляючи клопотання про залучення співвідповідача, цивільним відповідачем не наведено достатніх правових підстав для його залучення до участі у справі у якості співвідповідача, не конкретизовано вимоги, які пред`являються безпосередньо до даної особи, що унеможливлює надати правовий аналіз меж відповідальності кожного із відповідачів.
У зв`язку з наведеним, в задоволенні клопотання цивільного відповідача Міністерства внутрішніх справ України про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 28, 55-59, 61, 63, 128, КПК України, ст.ст. 48-57 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
У задоволенні клопотань цивільного відповідача Міністерства внутрішніх справ України про залучення до участі при розгляді цивільних позовів потерпілих в якості співвідповідача Держаної казначейської служби України, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Оголошено повний текст ухвали суду 05.02.2020 року.

Суддя ОСОБА_1