УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 20.11.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України, -
в с т а н о в и в:
13.12.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 20.11.2019 постановою прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000218. На думку особи, яка подала скаргу, дана постанова є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи з наступних підстав.
В мотивувальній частині оскарженої постанови прокурор намагається приховати злочинні дії працівників поліції, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки зазначив в ній про те, що нібито при затриманні ОСОБА_3 , останній намагався утекти, крім того, у нього при собі не було документів, які посвідчують особу. Однак, дані відомості не відповідають дійсності, оскільки 22.07.2018 ОСОБА_3 приїжджав в м. Вінницю для проходження МРТ в медичному центрі «Нейромед» у зв`язку з чим у останнього було направлення із Жмеринської районної лікарні, де він знаходився на стаціонарному лікуванні до 22.07.2019.

ОСОБА_3 звертає увагу на те, що коли останній йшов по вул. Подільській в м. Вінниці до нього під`їхали працівники поліції і охорони ДСО та відвівши його від проїзної частини дороги вилучили в нього кошти в розмірі 2600 грн. разом із вищевказаним направленням. При вчиненні вказаних дій принижували його честь та гідність та завдали ногами ударів останньому.
В оскарженій постанові прокурор стверджує, що ОСОБА_3 доставили до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, однак дана обставина не відповідає дійним обставинам справи, оскільки фактично ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відвезли ОСОБА_3 до будинку АДРЕСА_1 , де вчинили злочин передбачений ст. 186 ч. 3 КК України.
Також, не відповідають дійсності посилання прокурора ОСОБА_4 в оскарженій постанові з приводу того, що на тілі ОСОБА_3 були виявленні лише подряпини на руках та обличчі, оскільки дані відомості спростовується довідкою медичної частини № 1 в якій зазначено, що ОСОБА_3 поставлений наступний діагноз, а саме забій, підшкірний крововиливи, н/з лівого плеча, на праві нозі виявлено синець в ділянці під голінкової ямки та сліди від кайданків. На підставі викладених та інших обставин зазначених в скарзі просить його скаргу задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Вислухавши думку особи, яка подала скаргу та слідчого, дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження № 0000218,суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ УСБУ у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000218, відомості по якому було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Згідно положень ст. 91 ч. 1 п. 4 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 93 ч. 2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що прокурором відділу прокуратури Вінницької області радником юстиції ОСОБА_4 не вчинено всіх дій для всебічного, повного і неупереджено дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме не виконана ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2019 тобто не проведено допит ОСОБА_3 з приводу обставин зазначених в його заяві про злочин. Не перевірені обставини з приводу доставлення ОСОБА_3 до підрозділу органу досудового розслідування, оскільки в оскаржуваній постанові прокурор ОСОБА_4 стверджує, що згідно до ст. 210 КПК України, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_7 доставили ОСОБА_3 до найближчого підрозділу органу досудового розслідування. Однак, як стверджує ОСОБА_3 дані обставини не відповідають фактичним обставинам, тому що останній був доставлений іншою особою на місце вчинення злочину, і як виявилося для створення штучного доказу. Крім того, не досліджувалися обставини щодо наявності у ОСОБА_3 документів, які посвідчують особу, оскільки в оскарженій постанові прокурор ОСОБА_4 зазначив, що працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було прийнято рішення про затримання особи, яка не мала при собі документів, які посвідчують особу. Однак, як пояснив ОСОБА_3 в судовому засіданні він прибув 22.07.2018 до м. Вінниці з метою проходження процедури МРТ в медичному центрі і при ньому в сумці знаходились медичне направлення Жмеринської районної лікарні та копія його паспорта.

Також, суд звертає увагу на те, що 08.05.2019 ОСОБА_3 звернувся до СВ УСБУ у Вінницькій області із клопотанням, в якому просив призначити в межах даного кримінального провадження судово-медичну експертизу, однак дане клопотання, органами досудового розслідування не розглянуто, що в свою чергу свідчить про порушення вимог ст. 220 КПК України.

Не зважаючи на викладені обставини, 20.11.2019 постановою прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 09.11.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях працівників Управління поліції охорони у Вінницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вищевказана постанова є аналогічною постанові прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 30 січня 2019 року, яка була скасована ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2019, тобто без внесення до неї будь-яких змін.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, слідчий в порушення вимог КПК України, не провів усіх необхідних слідчих дій, які потребують для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку, що постанова прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 20.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000218 постановлена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 306, 307, 309 КПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 20.11.2019 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000218направити до прокуратури Вінницької області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя