Ухвала
Іменем України
16 березня 2020 року
м. Київ
справа № 618/572/18
провадження № 51-4067 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 06 вересня 2019 року касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 повернута на підставі п.1 ч.3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки ним не усунуто в повному обсязі недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2019 року. При цьому, Суд в ухвалі від 06 вересня 2019 року зазначив про передбачене ч.4 ст. 429 КПК, право повторного звернення з касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження.
У березні 2020 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку судового рішення у зв`язку з порушенням судом першої інстанції положень статей 219, 294, 314, 315, 370 КПК, просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
П. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України передбачено право на подання разом із скаргою заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Як убачається із наявних в Суді матеріалів провадження, касаційну скаргу на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду 04 березня 2020 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), що свідчить про пропуск встановленого законом строку на касаційне оскарження, який минув 02 жовтня 2019 року, і в той же час засудженим не порушується питання про його поновлення.

Враховуючи наведене, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Враховуючи положення ч.7 ст. 115 КПК та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3