ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/700/20 Справа № 932/5233/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження №0000923 від 15.04.2020 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Азов, Ростовської області, Росія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що відсутні беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних матеріалів органом досудового розслідування, що 14.04.2020 року ОСОБА_6 взагалі знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та здійснював будь-які протиправні дії щодо виселення з будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також у період часу з 14.04.2020 року по 16.04.2020 року незаконно проникав до будинку АДРЕСА_2 та таємно викрадав майно потерпілих, яке також в ході досудового розслідування не виявлено.
Вказує, що зміст досудових матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 162, ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, слідчий суддя також не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Наведені в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею обґрунтування наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на небажання слідчого судді враховувати фактичні обставини справи, які були відомі.
Звертає увагу на те, що ані слідчий у своєму клопотанні, ані прокурор в судовому засіданні не довели той факт, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім. Однак, слідчий суддя не звернув увагу на необґрунтованість та недоведеність прокурором вимоги про застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, а також неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2020 року у задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовлено. Клопотання слідчого задоволено. Обрано ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, починаючи з моменту його затримання у порядку виконання цієї ухвали та до 00 год. 01 хвил. 26 червня 2020 року.
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що прокурор надав достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема: протоколи допиту потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , протоколи впізнання за їх участю підозрюваного ОСОБА_6 , як особи, причетної до вказаних кримінальних правопорушень. Вважав, що прокурор довів існування ризиків: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням того, що підозрюваний підозрюється у причетності до тяжкого корисного злочину, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, викрадені речі не виявлені.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, CB Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000923 від 15.04.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 189, ч. 1 ст. 357, КК України.
29.04.2020 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи незаконне виселення особи, вчинене із застосуванням насильства та у таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , протоколами впізнання за їх участю підозрюваного ОСОБА_6 , як особи, причетної до вказаних кримінальних правопорушень та іншими зібраними доказами у їх сукупності.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Таким чином, пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні даних злочинів є обґрунтованою, а доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та підстав тримання його під вартою, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, утриманців не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, відповідно намагаючись уникнути покарання, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити чи сховати відомі йому документи пов`язані зі вчиненням злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість одного з кримінальних правопорушень, інкримінованого підозрюваному, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, дані про особу підозрюваного, який не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а також, наявність, передбачених ст.177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування ОСОБА_6 на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_6 , а саме того, що злочинні дії останнього виразились у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи незаконне виселення особи, вчинене із застосуванням насильства та у таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до житла, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 даних кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Таким чином, апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3