Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6307/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 грудня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про обрання підозрюваному по кримінальному провадженню №0001471 від 03.12.2019 року за ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому вказав, що той підозрюється в тому, що 03.12.2019 близько 01:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік автостанції «Коростень» (вул. Торгівельна, 2А, м.Коростень Житомирської області), використовуючи металеву трубу, наніс нею удари потерпілій ОСОБА_9 по лівій руці, яку та підставила, захищаючись від удару, спрямованого по її голові, від чого потерпіла впала, та удари металевою трубою по руках та правому стегні потерпілої, заподіявши останній тілесні ушкодження у виді забійної рани лівого ліктьового суглобу, садна 3-го пальця правої кістки, трьох гематом внутрішньої поверхні правого стегна, після чого заволодів її поліетиленовим пакетом, в якому знаходилось продукти харчування ( 2,200 кг свиного сала та 3,500 кг свиного м`яса) загальною вартістю 270 гривень, жіночою сумкою вартістю 300 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 560 гривень , а всього на суму 1130 гривень.
03.12.2019 року о 04.40 год. ОСОБА_7 було затримано, 03.12.2019 року повідомлено про підозру за ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду м.Житомира від 04 грудня 2019 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 31.01.2020 року включно та визначено заставу в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатний осіб, що становить 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти та на нього покладаються обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх виклики у визначений час; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із населеного пункту, в якому він проживає; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи, невиконання яких дає підставу для застосування більш суворого запобіжного заходу.
Часом фактичного затримання ОСОБА_7 постановлено вважати 01.35 год. 03.12.2019 року.
Зобов`язано слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області забезпечити невідкладне проведення судового-медичного обстеження ОСОБА_7 .

Доручено прокурору Коростенської місцевої прокуратури провести дослідження повідомлення ОСОБА_7 про застосування до нього насильства після затримання 03.12.2019 року. Строк дії ухвали встановлено до 31.01.2020 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати для ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановлена з порушенням матеріального права. Зазначає, що ОСОБА_10 заперечив проти повідомленої йому підозри та заперечив свою причетність до вчиненого злочину. Вважає, що обставини події, які з`ясовані безпосередньо слідчим суддею не доводять безумовну причетність до вчинення ОСОБА_11 вищевказаного злочину, а тому не може бути до нього обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Докази зібрані стороною обвинувачення є недопустимими в даному кримінальному провадженні, так як отримані з порушенням існуючого процесуального закону. Так затриманого працівниками поліції ОСОБА_12 працівники поліції привезли до потерпілої ОСОБА_13 , показали його, розмовляли з ним, повідомили ОСОБА_13 , що саме ця людина вчинила проти неї злочин, а потім, через декілька годин, слідчий проводить впізнання особи по фотографіях, на якому потерпіла безумовно впізнає круглолицього ОСОБА_12 на фоні довгообразих статистів. Крім того стверджує, що застосована судом можливість внесення грошової застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 96050,00 гривень є непомірною для простого громадянина України, яким являється ОСОБА_10 . Підозрюваний ОСОБА_10 від досудового слідства не переховується, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки. Стверджує, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а суд застосував надмірно суворий запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 у інкримінованого йому злочину підтверджується: показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , якими було затримано ОСОБА_7 та доставлено до відділу поліції.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, є раніше судимою особою, за тяжкі та особливо тяжкі злочини, що відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України дає можливість застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, в даний час притягується до кримінальної відповідальності по декільком провадженням, в одному з яких йому обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого, враховуючи час та місце затримання ОСОБА_7 , ним порушуються, тому існує обґрунтований та підтверджений слідством ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та належному виконанню підозрюваних своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність обгрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_7 та про відсутність реальних ризиків для кримінального провадження, а також те, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри, та те, що слідчий та прокурор не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу зокрема домашнього арешту є безпідставними та не грунтуються на матеріалах судового провадження.

Твердження захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, не переховується від досудового розслідування, тому до нього можна було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи всі обставини провадження та особу підозрюваного не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що докази зібрані стороною обвинувачення є недопустимими в даному кримінальному провадженні, так як отримані з порушенням існуючого процесуального закону не грунтуються на вимогах закону, оскільки безпосереднє дослідження доказів в кримінальному провадженні є обов`язком суду при судовому розгляді кримінального провадження, і на стадії досудового розслідування дослідження доказів та їх оцінка слідчим суддею щодо допустимості та належності не здійснюється, а лише встановлюється їх наявність та достатність з огляду на підтвердження обгрунтованості підозри у вчиненні даного злочину конкретною особою.

Твердження захисника про те, що сума застави є великою та непомірною для підозрюваного та його родини є безпідставними, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому ОСОБА_7 підозрюється. На переконання колегії суддів апеляційного суду саме застава в розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у разі її сплати забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, пов`язаного із застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 грудня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: