Дата документу 05.06.2020
Справа № 501/2945/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

представника органу пробації ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000759 від 13 червня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрокія Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, є інвалідом дитинства, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2017 року, приблизно о 10.35 год., в світлий час доби, водій ОСОБА_12 , керуючи технічно справним автомобілем «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Миру в с. Малодолинське м. Чорноморська Одеської області, з боку вул. Паромної в напрямку вул. Е.Савінова. На шляху прямування, наближуючись зі швидкістю приблизно 10-15 км/год. до перехрестя вул. Миру з вул. Е.Савінова, де організований круговий рух транспорту і є нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР «Зебра» та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР «Пішохідний перехід», водій ОСОБА_12 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності будь-яких об`єктів, що могли обмежувати оглядовість попереду його руху, діючи з необережності, в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху, якими передбачено:

п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

п. 10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.2 На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку,

грубо проігнорував вимоги зазначених пунктів Правил, проявляючи злочинну самовпевненість, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу відволікся від керування транспортним засобом, перевівши погляд вправо, на деякий час перестав спостерігати за дорожньою обстановкою попереду автомобіля, чим позбавив себе можливості своєчасного виявлення пішохода ОСОБА_8 , яка почала перетинати проїзну частину по пішохідному переходу зліва-направо відносно його напрямку руху в темпі спокійного кроку, заздалегідь не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу та не обрав такий швидкісний режим руху, який би забезпечив контроль над дорожньою обстановкою, у тому числі прогнозування можливої появи на пішохідному переході пішоходів, у зв`язку з чим продовжив рух через пішохідний перехід та внаслідок чого здійснив наїзд передньою частиною кузову автомобіля «OPEL ASTRA» на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження, які не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день, і за цим критерієм належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 винним себе у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, заявлений до нього потерпілою цивільний позов не визнав та показав суду, що вдень 13 червня 2017 року, він, керуючи автомобілем «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , рухався з м. Одеси до м. Чорноморська Одеської області в с. Малодолинське, пасажиром у його автомобілі був ОСОБА_13 . Він рухався по проїзній частині вул. Миру з боку вул. Паромної в напрямку вул. Е. Савінова, перед ним рухався вантажний автомобіль, який почав різко гальмувати. Він, побачивши у дзеркало заднього виду, що впала якась жінка, зупинив транспортний засіб, підійшов до неї та побачив, що жінка впала на пішохідному переході, вона пожалілась на біль у руці. Він відвіз потерпілу до лікарні. Обвинувачений також пояснив, що ОСОБА_14 збив не він, удару або поштовху не було, вм`ятини на його автомобілі відсутні. Коли він зупинив автомобіль потерпіла лежала на пішохідному переході, тоді як задній бампер його автомобіля знаходився за пішохідним переходом. Від чого саме впала потерпіла він не знає, можливо, перелякалась вантажівки або спіткнулась. Після дорожньо-транспортної пригоди його адвокат розшукував свідків пригоди, з цією метою були розміщені оголошення на стовпах, зупинках автотранспорту. Відгукнулась свідок ОСОБА_15 , показання якої він підтвердив. Сліди пошкоджень на автомобілі могли стати наслідком подальшого тривалого необережного зберіганні на майданчику поряд з підрозділом поліції.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 не оспорювала обставини кримінального правопорушення, підтримала обвинувачення, висунуте ОСОБА_12 , підтримала свій цивільний позов.

Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.

Винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_8 показала суду, що 13 червня 2017 року, вдень, вона вийшла з палісадника (клумби) на перехресті вул. Миру та вул. Е.Савінова в с. Малодолинське м. Чорноморська Одеської області, пропустила рух усіх машин з боку вул. Паромної. З боку магазину «24» на вул. Е.Савінова не було жодної машини. Вона почала рух через пішохідний перехід, пройшла частину дороги, як раптом з`явилася машина, яка збила її, ударивши у праву частину тіла. Вона впала на проїжджу частину дороги та почула, як люди з машин, які проїжджали повз, кричали: «Вези її до лікарні, чого ти стоїш!?». Вона лежала з боку водія, яким виявився обвинувачений, разом з ними був ще один хлопець, який допоміг піднятися. Ці хлопці довели її до машини, при цьому вона чула, як другий хлопець говорив ОСОБА_16 : «Ти розумієш, що ти її збив на пішохідному переході?». Її привезли до лікарні м. Чорноморська, стали робити знімки, були накладені гіпси на ліву руку, ногу, ключицю (до цих подій ніяких травм не було). Лікар запропонував зателефонувати комусь з рідних, зателефонувала доньці, лікар сказав, що необхідна операція зламана ключиця за результати знімку. Родичі запитали у ОСОБА_16 , чи буде він сплачувати операцію, на що той відповів: «Ні». Все лікування було за кошти рідних, доньці дав начебто 3000 грн, не пам`ятає коли саме, потерпіла грошей не вимагала, проте ОСОБА_16 періодично пропонував. Коли була в травматології, ОСОБА_16 «вимагав» щоби її викинули з лікарні, говорив, що операція не потрібна. Після того, як пройшла лікування - її виписали 04 липня - поїхала в лікарню за місцем проживання до АДРЕСА_2 (сімейний лікар) поліклініка, дома лежала 5 місяців, щоденний догляд був призначений, проходила реабілітацію.

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що вона працює у магазині «24 години» у с. Малодолинське м. Чорноморська. Напроти магазину на кругу перехрестя доріг розташована клумба (палісадник) та пішохідний перехід. 13 червня 2017 року у першій половині дня вона перебувала у крамниці разом з чоловіком ОСОБА_18 . Вони почули звук зіткнення - удар наїзду автомобіля на людину. При цьому удар та звук гальмів автомобіля був такий сильний, що його було чутно скрізь закриті двері магазину. Вона з чоловіком вийшли з магазину та побачили автомобіль світлого кольору з іноземними номерами, який задніми колесами стояв на пішохідному переході та двох чоловіків, які допомагали невідомій жінці сісти до цього ж автомобілю. Жінка самостійно рухатись не могла. Чоловіки посадили до її автомобілю та поїхали. Вона викликала поліцію та повідомила номер автомобілю, який збив жінку. Потім за її участю поліцією було проведено огляд місця події, складено схему місця ДТП, яку вона підписала, під час огляду обвинуваченого не було. Свідок також пояснила, що після цих подій ані на дверях її магазину, ані на розташованих поруч об`єктах жодних оголошень про розшук свідків дорожньо-транспортної події не було та вони не могли б цього не запримітити. Інших осіб під час ДТП вона також не бачила.

Свідок ОСОБА_18 надав суду показання аналогічні показанням його дружини, свідка ОСОБА_17 .

Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- висновками автотехнічних експертиз (т.1, а.с.64-67, 69-72), відповідно до яких на автомобілі «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , наявні сліди та пошкодження, які за своїми формами та характером утворені внаслідок контакту з твердими слідоутворюючими об`єктами (передня ліва бокова частина, ліва бокова частина, задня ліва бокова частина, задня права бокова частина та передня права бокова частина). При цьому з дослідницької частини висновків вбачається, що за невеликої швидкості зближення транспортного засобу та пішохода між ними відбувається короткочасне контактування, сліди якого на поверхнях елементів кузова автомобіля могли не відобразитись або відобразитись із слабо виявленими характерними ознаками, які б свідчили саме про контакт транспортного засобу з пішоходом.

- висновками автотехнічних експертиз (т.1, а.с.74-77, 80-83), відповідно до яких ходова частина, рульове керування та гальмова система автомобіля «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди були у працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху залежно від дорожньої ситуації,

- висновком судово-медичної експертизи (т.1, а.с.84-86), відповідно до якого при зверненні за медичною допомогою у ОСОБА_8 були виявлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом правої ключиці в середній третині зі зміщенням кісткових уламків, закритий багато уламковий внутрішньо-суглобовий перелом дистального метаепіфіза лівої променевої кістки зі зміщенням кісткових уламків, крайовий перелом зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки; закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забій лівої половини грудної клітини поперекового відділу хребта, садна ділянок обох колінних суглобів. Ці ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, в механізмі виникнення могли мати місце удари, тертя. Не виключено, що ці ушкодження могли утворитися в умовах ДТП (наїзд на пішохода). Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 13 червня 2017 року. Ці ушкодження не були небезпечними для життя та складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно з п. 2.2.2 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості,
- постановою про визнання та долучення до кримінального провадження в якості речового доказу автомобіля «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.88),

- розпискою ОСОБА_12 про отримання на відповідальне зберігання автомобіля «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.87),

- висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин та механізму наїзду автомобіля «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 на пішохода (т.1, а.с.89-90), відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 перед виконанням лівого повороту на нерегульованому перехресті повинен був переконатися, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху та дати дорогу пішоходу, яка переходила проїзну частину, на яку він повертав по пішохідному переходу, тобто діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 16.2, Правил дорожнього руху. В умовах даної пригоди водій автомобіля «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.88), ОСОБА_12 мав технічну можливість запобігти цій події шляхом належного виконання вимог п.п.10.1, 16.2 Правил дорожнього руху. Наявність технічної можливості у водія ОСОБА_12 запобігти події шляхом виконання з його боку вимог п.п.10.1, 16.2 Правил дорожнього руху, дозволяє прийти дійти висновку, що в даній дорожньо-транспортній ситуації його дії не відповідали вимогам зазначених вище пунктів Правил дорожнього руху і перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події,

- документом на автомобіль «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.96),

- водійськими правами обвинуваченого (т.1, а.с.97),

- медичною документацією потерпілої: проведеними медичними дослідженнями 14 червня 2017 року, квитанціями про придбані медичні препарати, документами про лікування, медичними епікризами, медичними картою та книжкою (т.1, а.с.104-107, 109, 112-113, 115, 139, 140-144, 145, 152-169, 175-193, 199-216, т.2, а.с.20-41),

- висновком комісійної судово-медичної експертизи (т.2, а.с.2-19), відповідно до якого у ОСОБА_8 мались такі тілесні ушкодження: закрита поєднана травма голови, грудної клітини, лівого променево-зап`ясткового суглобу, правого колінного суглобу: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забій тканин лобної ділянки; закритий перелам правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків з частковим пошкодженням нервового плечового сплетіння; закритий перелам дистального метаепіфіза лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків; закритий крайовий перелам зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки, садна в ділянках колінних суглобів, забій м`яких тканин лівої гомілки в верхній третині. На теперішній час, наслідками вказаних ушкоджень став розвиток у потерпілої ускладнень у вигляді: посттравматичної невропатії правого ліктьового нерва, що відповідно до ст.10а Таблиці втрати загальної працездатності до «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи» (1986 р.) становить 5% постійної втрати загальної працездатності. Помірне обмеження рухів в правому колінному суглобі, відповідно до ст.147а Таблиці втрати загальної працездатності до «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи» становить 20% постійної втрати загальної працездатності. Таким чином сумарний відсоток постійної втрати загальної працездатності у ОСОБА_8 становить (5%+20%=25%) 25 відсотків. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, а викликали як тривалий розлад здоров`я, строком більше 3-х тижнів, так і стійку втрату загальної працездатності менш ніж на одну третину (а саме 25%) і за цими критеріями, згідно з п.2.2.2. і п.2.2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ці тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Враховуючи різну локалізацію та характер ушкоджень, такими предметами могли бути зовнішні частини автомобіля в умовах ДТП (контакт автомобіля з тілом пішохода з подальшим його падінням на дорожнє покриття). Можливість отримання всіх ушкоджень в результаті однократного падіння на площині (з висоти власного зросту) виключається.
Таким чином, ОСОБА_12 своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_12 також було надано протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею до нього (т.1, а.с.52-63), відповідно до якого 13 червня 2017 року було проведено огляд ділянки шляху на перехресті вулиць Паромної та Е. Савінова у с. Малодолинське м. Чорноморська Одеської області, під час якого встановлено наявність на цій ділянці дороги нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком «Пішохідний перехід», виявлено автомобіль «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , на лівому крилі якого виявлено пошкодження - вм`ятину, обвинувачений показав місце зіткнення його транспортного засобу з потерпілою.

Однак, суд визнає цей доказ недопустимим з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України допустимим є доказ, отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що такий огляд був проведений за участю понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 , який, згідно з фототаблицею вказував на місце контакту автомобіля та потерпілою, крім того, підписав протокол огляду та схему місця ДТП. Також, згідно з протоколом огляду на місці ДТП було виявлено автомобіль «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , на лівому крилі якого наявне пошкодження - вм`ятина.

Під час допиту в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 показали, що одразу ж після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_17 викликала поліцію. Після приїзду працівників поліції на місце події ними було проведено огляд місця ДТП з їх участю, ОСОБА_17 категорично зазначала, що обвинувачений під час огляду місця події був відсутній. Зазначене підтверджується показаннями потерпілої, яка вказувала, що після наїзду на неї обвинувачений на своєму автомобілі відвіз її до лікарні м. Чорноморська Одеської області, а також показаннями обвинуваченого про те, що він повернувся на місце дорожньо-транспортної пригоди лише після того, як він відвіз ОСОБА_8 до лікарні. Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердила, що підписала лише схему місця ДТП.
Крім того, схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.
Складена слідчим схема місця ДТП не містить повної інформації про подію: не зафіксовано місце розташування транспортного засобу, а саме координати його розташування щодо елементів проїзної частини та постійних орієнтирів, не визначено напрямок руху автомобіля та потерпілої. Зазначене не дозволяє встановити максимально точні дані, які дозволяють відтворити розташування транспортного засобу після ДТП.

Частиною першою статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ, про що зазначено в ч.2 ст.86 КПК України, не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст.86 КПК України, суд вважає протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди недопустимим доказом.
В судовому засіданні також була допитаний свідок ОСОБА_13 , який показав суду, що вдень 13 червня 2017 року він їхав у автомобілі обвинуваченого «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні. На перехресті вул. Миру з вул. Едуарда Савінова в с. Малодолинське м. Чорноморська Одеської області їхала фура, вони пропустили її, проїхали пішохідний перехід, побачили як позаду впала потерпіла, жінка знаходилася не на проїжджій частині. Вони подумали, що збили її, але жодного звуку удару не було, на машині ніяких вм`ятин не було, зіткнення не було, краєм ока він бачив, як жінка падала, здається підвернула ногу чи послизнулася, впала на правий бік, частина її тіла лежала на пішохідному переході, частина на проїжджій частині, 3-4 метра від бампера до місця падіння потерпілої. Жінка вже піднімалася, скаржилася на руку, допомогли підняти її, посадили в машину, відвезли до лікарні в м. Чорноморськ, під час проїзду до лікарні ніяких розмов не було, свідомість не втрачала. Свідок також пояснив, що до краю бордюру було більше ніж пів метра, жінка впала в бік бордюру, напевне послизнулася. Сама встала, сама пішла до машини, не пам`ятає, що вона говорила.

Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_15 , яка показала суду, що в червні 2017 року, в першій половині дня, вона на своєму автомобілі їхала з Одеси до м. Чорноморська через паромну переправу. В той час, коли вона проїжджала круг в с. Малодолинське, попереду неї їхали 2 автомобілі, з другого боку їхала фура. Машина, яка стояла попереду, почала повертати та жінка, яка стояла на дорозі впала головою в бік м. Чорноморська, ногами в бік магазину. Їй здалось, що жінка злякалася звуку (сигналили водії), зіткнення не було. Вона бачила, як зупинилася машина, з машини вийшли двоє чоловіків, посадили жінку до машини та повезли кудись. На той час знаку та розмітки пішохідного переходу на кругу не було. Того ж дня, приблизно о 16-17 год., вона поверталася назад та бачила на місці, де впала жінка, патрульну поліцію. Приблизно через місяць вона побачила оголошення, де шукали очевидців ДТП (біля магазину «24 години»), вирішила розказати, що бачила та зателефонувала за вказаним номером, спілкувалася з чоловіком, наче з адвокатом. На той час вона користувалась тільки одним абонентським номером телефону НОМЕР_2 .

Суд ставиться критично до показань зазначених свідків, оскільки вони спростовуються іншими доказами, які досліджені судом та є послідовними та взаємоузгодженими показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , матеріалами кримінального провадження.

Крім того, показання свідка ОСОБА_15 спростовуються також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали суду про доступ до інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» (т.2, а.с.73-74),
- роздруківками інформації з електронного носія (т.2, а.с.75-141),
- довідкою про з`єднання абонентського номеру свідка ОСОБА_15 НОМЕР_2 в період з 09.30 год. до 12.20 год. 13 червня 2017 року (т.2, а.с.154-156), з якої вбачається, що в момент вчинення кримінального правопорушення свідок ОСОБА_15 користувалась телефоном, перебуваючи на вул. І. Рабіна, 14а в м. Одесі.

Доводи обвинуваченого щодо його невинуватості суд оцінює критично, як його бажання уникнути кримінальної відповідальності.

Доводи обвинуваченого спростовуються вищевикладеними доказами. При цьому суд приймає до уваги розписку доньки потерпілої ОСОБА_20 - про часткове відшкодування потерпілій вартості її лікування обвинуваченим (т.1, а.с.108).

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий (т.1, а.с.98), одружений, має на утриманні неповнолітню дитину (т.1, а.с. 101, 103), на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (т.1, а.с.99, 100), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1, а.с.101).

Суд особо звертає увагу на статус обвинуваченого, як інваліда дитинства.

Зі свідоцтва про інвалідність, виданого Міністерством праці, соціального захисту та сім`ї Республіки Молдова серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_12 при повторному обстеженні 27 липня 2015 року встановлено середня група, як інваліда дитинства з коефіцієнтом працездатності 50 %, з подальшим плановим обстеженням (т.1, а.с.116-117).

Згідно ст. 1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 12 Конвенції про права осіб з інвалідністю (набрання чинності для України 06.03.2010) Держави-учасниці підтверджують, що кожна особа з інвалідністю, де б вона не знаходилася, має право на рівний правовий захист.
З цих підстав судом приймається статус ОСОБА_12 , як інваліда дитинства та враховує, як обставину що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Разом з тим, визначена ОСОБА_12 група інвалідності («середня») не відповідає національним стандартам України, згідно яких визначаються підстави для установлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати працездатності, який впливає на встановлення групи інвалідності, визначає періоди подальших планових обстежень.
Таким чином, група інвалідності («середня») встановлена ОСОБА_12 не може бути використана при врахуванні обмежень, які передбачені законодавством України щодо призначення покарання особам з інвалідністю першої і другої групи (ст. 61 КК України).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом, з урахуванням меж пред`явленого йому обвинувачення згідно обвинувального акту (т.1, а.с.6), не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає часткове добровільне відшкодування завданого збитку, надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину, наявність статусу інваліда дитинства.

Згідно досудової доповіді служби з питань пробації виправлення обвинуваченого, який не становить небезпеки для суспільства, можливе без позбавлення або обмеження волі застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляцій. Вважають доцільним покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України (т.1, а.с.35-38).

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, майновий стан, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді обмеження волі з позбавлення права управляти транспортними засобами строком на два роки.

Характер і міра суспільної небезпеки вчиненого злочину, особа обвинуваченого - дають суду основи вважати, що виправлення і перевиховання його можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд визнає, що є правові підстави для застосування до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого, який уточнював, стверджуючи, що вчиненим злочином ОСОБА_8 завдана матеріальна шкода, пов`язана з витратами на лікування, і моральна шкода, пов`язана із заподіянням їй моральних і фізичних страждань (т.1, а.с.110-111, 150-151, 197-198).

Представник потерпілої просив стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 133565,75 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Обвинувачений не визнав заявлений до нього цивільний позов.
Суд вважає, що цивільний позов, заявлений представником потерпілої, слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З матеріалів справи вбачається, що представник потерпілої звернувся до обвинуваченого з позовною заявою 16 березня 2018 року, тобто після початку судового розгляду, що підтверджується журналом судового засідання (т.1, а.с.119) та розпискою обвинуваченого (т.1, а.с.111).

Слід роз`яснити потерпілій право звернутися до суду з позовом до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_12 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.75, п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: автомобіль «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.88), переданий на зберігання обвинуваченому (т.1, а.с.87) залишити йому; DVD-диски (т.2, а.с.72,157) зберігати в матеріалах судової справи.
Процесуальні витрати у розмірі 11975,68 грн, пов`язані із залученням експертів (т.1, а.с.68, 73, 78, 79, 91), стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілій її право звернутися до суду з позовом до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя