Справа № 487/1213/20
Провадження № 1-кс/487/1556/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 26.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000717, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без можливості внесення застави, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суму міста Миколаєва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб без можливості внесення застави. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 26.02.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала, наполягала на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, прокурор вважала, що наявні усі підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
Захисник ОСОБА_4 просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив вирішити клопотання на розсуд суду, зазначив, що не хоче перебувати в місцях позбавлення волі, частково підтвердив обставини, викладені у клопотанні, пояснив, що під час інкримінованих подій перебував під впливом алкоголю та наркотичних препаратів.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, у невстановленому місці, ОСОБА_5 , з метою подальшого використання для вчинення незаконних та протиправних дій, придбав розкладний ніж, який носив при собі, для реалізації злочинного умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування фізичного насилля, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

26.02.2020 року в ранковий час, приблизно о 07:30 годин, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на розбійні напади, ОСОБА_5 прибув на територію Центрального ринку міста Миколаєва.

Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_5 підшукував осіб, майном яких можливо було заволодіти.

В цей час ОСОБА_5 , побачивши потерпілого ОСОБА_7 , котрий перебував біля свого автомобіля марки «КІА» модель «Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на заволодіння майном.

Так, 26.02.2020 року, приблизно о 08:15 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись на перетині вулиць 8-го Березня та 6-ї Поперечної в м. Миколаєві, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування фізичного насилля, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, погрожуючи потерпілому ОСОБА_7 , предметом ззовні схожим на розкладний ніж, наказав потерпілому віддати грошові кошти, однак потерпілий ОСОБА_7 відійшов в сторону, тим самим не передав ОСОБА_5 грошові кошти.

Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім того, 26.02.2020 року в ранковий час, приблизно о 07:30 годин, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на розбійні напади, ОСОБА_5 прибув на територію Центрального ринку міста Миколаєва.

Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_5 підшукував осіб, майном яких можливо було заволодіти.

В цей час ОСОБА_5 , побачивши потерпілого ОСОБА_8 , котрий проходив на перетині вулиць 8-го Березня та 6-ї Поперечної в м. Миколаєві, вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на заволодіння майном, повторно.

Так, 26.02.2020 року приблизно о 08:30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись на перетині вулиць 8-го Березня та 6-ї Поперечної в м. Миколаєві, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування фізичного насилля, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, погрожуючи потерпілому ОСОБА_8 предметом ззовні схожим на розкладний ніж, наказав потерпілому віддати грошові кошти, однак потерпілий ОСОБА_8 відійшов в сторону, тим самим не передав ОСОБА_5 грошові кошти.

Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

26.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частинами 1 та 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: протоколу прийняття 26.02.2020 року заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколу огляду місця події від 26.02.2020 року; допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2020 року щодо впізнання потерпілим ОСОБА_7 підозрюваного ОСОБА_5 як особи, яка погрожувала йому ножем та вимагала грошові кошти; протоколу затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчинені злочину від 26.02.2020 року з фототаблицею; протоколу огляду речі (предмету) від 26.02.2020 року; заяви ОСОБА_9 та його допиту в якості свідка; допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколу прийняття 26.02.2020 року заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від 27.02.2020 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2020 року щодо впізнання потерпілим ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_5 як особи, яка погрожувала йому ножем та вимагала грошові кошти; протоколу огляду предмету від 27.02.2020 року; протоколу представлення предмету для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 27.02.2020 року.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 187 КК України передбачено відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), який карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Згідно ч. 2 ст. 187 КК України передбачено відповідальність за розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, який карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Отже, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, слідчий суддя вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Крім того встановлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, характер, спосіб вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, а також їх кількість, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру, тобто може продовжувати свою злочинну діяльність.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях йому загрожує покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна; відсутність постійного місті проживання підозрюваного; відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність утриманців; відсутність постійного місця роботи або навчання; відсутність не погашених та не знятих судимостей; відсутність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати повідомлення ОСОБА_5 про підозру 26.02.2020 року, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.
Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Доводи, наведені стороною захисту, зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).
З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про визначення застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
Доводи сторони обвинувачення про недоцільність визначення застави є недоведеними.
У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 25 квітня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.
У разі звільнення під заставу, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатися із міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 02.03.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1