ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1102/20 Справа № 209/3188/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою приведено у відповідність із законодавством України вирок Ленінського районного суду м. Астрахань від 02 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою призначити йому мінімальне покарання за ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що Ленінський районний суд м. Астраханьпри призначенні покарання та Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області при приведенні вироку у відповідність із законодавством України не звернули уваги на те, що він протягом досудового та судового слідства приймав активну участь, співпрацював зі слідством, а також, що він раніше не судимий, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року частково задоволено клопотання Міністерства юстиції України та вирок Ленінського районного суду м. Астрахань від 02 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 , яким останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. г ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років - приведено у відповідність із законодавством України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 10 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 02.11.2016 року. В строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.07.2016 року по 01.11.2016 року.
Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, вироком Ленінського районного суду м. Астрахань від 02.11.2016 року, ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за п. «г», ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Астраханського обласного суду від 12.01.2017 року вказаний вирок залишено без змін.
За вироком суду дії ОСОБА_8 були кваліфіковані, як незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, вчинений групою осіб за попередньою змовою, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»).
Дії передбачені п."г" ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації відповідають діям, передбаченим ч.2 ст.307 КК України (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в великому розмірі).
Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.610 КПК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України суд визначає покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років без конфіскації майна.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч.ч. 3,4 ст. 610 КПК України: - під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави; - при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Астрахань від 02 листопада 2016 року за п."г" ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі, вчинений групою осіб за попередньою змовою, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.
Ухвалою Астраханського обласного суду від 12.01.2017 року вказаний вирок залишено без змін.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України стосовно засудженого ОСОБА_8 в порядку ст. 610 КПК України суд першої інстанції дійшов висновку, що дії передбачені п."г" ч.4 ст.228.1 КК Російської Федерації відповідають діям, передбаченим ч.2 ст.307 КК України (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в великому розмірі) і санкція статті за вчинення цього злочину передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Суд першої інстанції на підставі п.1 ч.4 ст.610 КПК України визначив статті та частини статей КК України, строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим,- 10 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області при приведенні вироку Ленінського районного суду м. Астрахань від 02 листопада 2016 року до вимог із законодавством України, обґрунтовано кваліфіковано дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України з дотриманням тривалості призначеного покарання вироком іноземної держави, яке відповідає покаранню, встановленому санкцією ч.2 ст. 307 КК України.
При цьому колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не наділений процесуальними повноваженнями при приведенні вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України пом`якшувати вже призначене покарання або погіршувати становище засудженого.
Суд лише приводить покарання у відповідність до діючого законодавства України.
Таким чином доводи апеляційної скарги засудженого щодо суворості призначеного покарання за відсутності обставин, які обтяжують покарання та вимогу про пом`якшення покарання, колегія суддів розцінює як такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального та кримінального процесуального законодавства України, оскільки у суду відсутня процесуальна можливість пом`якшити призначене вироком Ленінського районного суду м. Астрахань від 02 листопада 2016 року покарання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року є законною, обгрунтованою і вмотивованою та не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 рокущодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4