Провадження № 1-кп/638/951/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженим в м. Кременчук, Полтавської області, громадянином України, українцем, неодруженим, не військовозобов`язаним, з середньою освітою, до взяття під варту не маючим місця праці, до засудження зареєстрованим та проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 , який на теперішній час у зв`язку з засудженням перебуває в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», раніше судимим :
- 27.01.2003 вироком Великобагачанського райсудом Полтавської області за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням відповідних обов`язків;
- 19.05.2005 вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області за ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч.ч. 2, 3, 187 ч. 1. 15 ч. 2 185 ч. 3. 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 17.04.2013 вироком Кременчуцького райсуду Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 186 ч. 2. 186 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 24.12.2014 вироком Кіровського райсуду м. Кіровоград за ст.ст. 187 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 8 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.03.2015 вирок Кіровоградського райсуду м. Кіровограда від 24.12.2014 змінено, до відбуття визначено 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 18.02.2019 вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області за ст. 358 ч. 1 КК України до 3 місяців арешту;
- 15.07.2019 вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2. 186 ч. 2, 187 ч. 3, 70 ч.ч. 1, 4 КК України до 7 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, висунуто обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в тому, що він скоїв вказане умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах :
Обвинувачений ОСОБА_5 в Державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» перебував з 11.11.2018 так як рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, згідно протоколу № 65 від 05.09.2019, засудженому ОСОБА_5 визначено вид колонії: виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі, згідно наряду № 22/2.5-7242 Ін-19 від 06.09.2019 визначено відбувати покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» (далі за текстом Олексіївська ВК №25), яка знаходиться по вул. Цезаря Кюї, 44 у м. Харкові.
12.09.2019 по прибуттю до держаної установи «Олексіївської ВК (№25)» засудженому ОСОБА_5 начальником відділення соціально-психологічної служби (далі за текстом - СПС) ОСОБА_7 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбування покарання.
З моменту прибуття до зазначеної вище колонії засуджений ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи та станом на 28.11.2019 мав 24 (двадцять чотири) дисциплінарних стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, а саме 5 разів поміщався до дисциплінарного ізолятору, 1 раз поміщався до приміщення камерного типу, мав 10 суворих доган та 8 доган, всього за весь період відбування покарання має 26 дисциплінарних стягнень, ніколи за цей період не заохочувався.
Так, о 10 годині 10 хвилин 28.11.2019 у приміщенні ДІЗО-ПКТ, в камері дисциплінарного ізолятора №1 (далі за текстом - ДІЗО), начальник відділення СПС ОСОБА_8 , в присутності чергового помічника начальника установи (далі за текстом - ЧПНУ) ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки (далі за текстом - ВНБ) ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.
З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 , демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови ОСОБА_5 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
При цьому, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 сказав засудженому ОСОБА_5 щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №1.
О 10 годині 20 хвилин 28.11.2019 у приміщенні камери ДІЗО №1, начальник відділення СПС ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.
З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_5 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
При цьому, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 , сказав засудженому ОСОБА_5 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №1.
У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_5 оглядався завідуючим медичної частини ОСОБА_14 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_5 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини ОСОБА_14 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.
Засудженому ОСОБА_5 в період відбування покарання в державній установі «Олексіївська ВК(№25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.
Так, о 12 годині 30 хвилин 28.11.2019 у приміщенні камери ДІЗО №1, начальник відділення СПС ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , . та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.
З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови ОСОБА_5 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
При цьому, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 сказав засудженому ОСОБА_5 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №1.
О 12 годині 40 хвилин 28.11.2019 у приміщенні камери ДІЗО №1, начальник відділення СПС ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.
З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.
В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_5 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
У відповідь засуджений ОСОБА_5 , заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність і в майбутньому він немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС ОСОБА_8 повідомив засудженого ОСОБА_5 , що про його дії буде поінформовано Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, після чого вищевказані представники колонії вийшли з камери ДІЗО №1, а засуджений ОСОБА_5 так і не приступив до виконання обов`язків чергового по камері ДІЗО №1.
У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_5 оглядався завідуючим медичної частини ОСОБА_14 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_5 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини ОСОБА_14 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.
Засудженому ОСОБА_5 в період відбування покарання в державній установі «Олексіївська ВК (№25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Після завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду, досягнуто угоди між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення :
Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні, при вищевказаних обставинах, які викладені в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, то б то в злісної непокорі вимогам адміністрації установи виконання покарань, визнає повністю та зобов`язується без застережливо визнати обвинувачення у вказаному обсязі в судовому засіданні.
Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ст. 391 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області від 15.07.2019, остаточно призначити до відбуття покарання у вигляді 7 років 8 місяців позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю.
Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання, у вигляді позбавлення волі у вказаному розмірі.
Сторони усвідомлюють та розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
- для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.
- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі підстави оскарження обвинувального вироку, в разу затвердження угоди про визнання винуватості в апеляційному порядку, які визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, які визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України.
Також обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено та зрозуміло, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, невиконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є
підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1
Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.
Суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на диспансерному обліку психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем відбуття кримінального покарання характеризується з негативної сторони, щиросердно розкаявся у вчиненому.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Заслухавши прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області від 15.07.2019 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2. 186 ч. 2, 187 ч. 3, 70 ч.ч. 1, 4 КК України до 7 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна та визначено початок строку відбування покарання з 03.11.2018, ї знов після постановлення зазначеного вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин.
При таких обставинах, суд вважає за необхідне відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосувати вимоги ст. 71 КК України, до новопризначеного за новим вироком покарання, частково приєднавши не відбуту частину основного покарання та повністю додаткову покарання за вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області від 15.07.2019.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 24.12.2019 та утримується на дільниці слідчого ізолятору у Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з вказаного числа.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 374, ч. 1 ст. 475 КПК України,суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2020 року, між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до новопризначеного покарання ОСОБА_5 , частково приєднати не відбуту ним частину покарання за попереднім вироком Автозаводського райсуду м. Кременчук Полтавської області від 15.07.2019 у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_5 визначити до відбуття покарання у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі, до остаточно призначеного покарання приєднати повністю невідбуте додаткове покарання у вигляді конфіскації 1/2 частини майна, яке є його власністю, з відбуттям покарання в кримінально виконавчої установі закритого типу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 24 грудня 2019 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженому ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою на дільниці слідчого ізолятору у Державній установі « Олексіївська виправна колонія (№25) ».
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення. а засудженим ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1