Справа № 352/325/20
Провадження № 1-кс/352/72/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10 лютого 2020 р. м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника підозрюваного ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянула клопотання слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні нікого не має, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 19.04.2019 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 надійшло до суду «10» лютого 2020 р.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника,-

в с т а н о в и л а :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000028 від 17.01.2020 р. відповідає вимогам ст.184 КПК.

Підозрюваного ОСОБА_3 доставлено в судове засідання.

Підозрюваний отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується його особистою розпискою.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викораденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло. Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за корисливі злочини, маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив корисливий злочин. Так, 17 січня 2020 року у не встановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_3 виник умисел на проникнення до житлового будинку по АДРЕСА_2 з метою вчинення крадіжки. Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ручного інструменту лому, віджав металопластикове вікно та проник у приміщення будинку, що на праві власності належить ОСОБА_8 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , перебуваючи у житлових кімнатах на другому поверсі будинку, віднайшов грошові кошти на загальну суму 1000 доларів США та 300 Євро, що у відповідності до курсу НБУ становить 32160 (тридцять дві тисячі сто шістдесят) грн., та вирішив їх викрасти. Заволодівши грошовими коштами, тим самим довівши свої злочинні дії до кінця, ОСОБА_3 вирішив покинути місце вчинення злочину. У цей момент, близько о 13:50 год. до вказаного житлового будинку повернувся ОСОБА_9 , який, зайшовши у приміщення будинку, побачив ОСОБА_3 , який рухався з другого поверху житлового будинку по сходовій клітці, йому назустріч. ОСОБА_3 , побачивши ОСОБА_9 на першому поверсі житлового будинку, усвідомлюючи, що його таємні дії набули характеру відкритих, продовжив вчинення злочину відкритим способом. У подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , діючи умисно, пробіг повз ОСОБА_9 та через відчинені металопластикові двері залишив місце вчинення злочину із викраденими грошовими коштами. Після цього ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 32160 (тридцять дві тисячі сто шістдесят) грн. 10.02.2020 р. ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на потерпілу та свідка, оскільки йому відоме місце проживання останніх, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просила його задоволити.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні не погодились на застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили про застосування домашнього арешту. Підозрюваний не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого неправомірного діяння, вагомості наявних доказів, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 ; достатності підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, це стосується, зокрема, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) з огляду на те, що підозрюваний неодноразово судимий за вчинення крадіжок, а також ризику незаконного впливу на потерпілу та свідка (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки йому відоме місце проживання останніх; недостатності застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, - приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання.

При цьому враховую, що підозрюваний раніше судимий, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків, не навчається, не працює.
До підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти доведеним ризикам.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою слід обчислювати з часу постановлення даної ухвали, оскільки підозрюваний затриманий у рамках досудового розслідування іншого кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин інкримінованих неправомірних дій, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2020 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.), що становить 126120 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 176-178, 183-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідча суддя-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів, тобто до 09 квітня 2020 року.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з 10 лютого 2020 року.

Розмір застави визначити у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 2265 ТУ ДСА України у Івано-Франківській області , банк одержувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідком у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1