УХВАЛА
12 червня 2020 року
м. Київ
справа № 712/6626/17
провадження № 51-2701 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі потерпілий просить скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Також ОСОБА_4 разом з касаційною скаргою подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з поважних причин, якими вважає запровадження постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року карантинних заходів на всій території України, що унеможливило подання касаційної скарги у встановленні законодавством строки.
Перевіривши дотримання потерпілим порядку та строків касаційного оскарження, Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід поновити строк на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 .

Разом із тим, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 427 КПК в касаційній скарзі наводиться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Всупереч цих положень процесуального закону потерпілим не наведено достатнього обґрунтування скарги, яке б було безумовною підставою для скасування оскаржених судових рішень на підставах, передбачених частиною 1 статті 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.

У касаційній скарзі потерпілий даючи власну оцінку доказам, наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій саме норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені судом, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог статті 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, прохання до суду касаційної інстанції викладено без урахування положень статті 436 КПК з огляду на те, які рішення має право приймати суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вимога до суду касаційної інстанції має відповідати вимогам вказаної статті.

За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху і надати потерпілому строк для усунення недоліків.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки касаційної скарги не будуть усунені в установлений строк, скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3