1Справа № 335/5452/20 1-кс/335/2884/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Василівка Запорізької області, який не одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 296 КК України, а саме вимозі передати чуже майно з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, знищенням його майна (вимагання), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, та у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно було пов`язано з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
В клопотанні слідчий зазначив, що 08.05.2020 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також направлено повідомлення з обов`язком з`явитися до слідчого. 12.05.2020 вказане повідомлення вручено особисто ОСОБА_4 .
13.05.2020 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 11.07.2020.

15.06.2020 ухвалою Запорізького апеляційного суду ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
26.06.2020 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 3 ст. 296 КК України.
26.06.2020 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, органом досудового розслідування визнано, що зібрані докази є достатніми для складання обвинувального акту, а також надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Слідчий вказує, що строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 11.07.2020, однак внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 11.07.2020 не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст. ст. 283, 290 КПК України з потерпілими, підозрюваним та його захисником, а також скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 не вбачається, через те що ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

У зв`язку із викладеним, слідчий за погодженням з прокурором, просять клопотання задовольнити, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, крім того, підозрюваний раніше судимий, з 08.05.2020 по 12.05.2020 був оголошений у розшук, та органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій з метою встановлення його місцезнаходження, однак ОСОБА_4 самостійно з`явився для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. На теперішній час ОСОБА_4 відмовляється знайомитись з матеріалами кримінального провадження. Також, вказав, що потерпілий наполягає на продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки переживає за свою безпеку. Зазначив, що 26.06.2020 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування, та надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Враховуючи, що строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не входить у строк досудового розслідування, який спливає 08.07.2020, то у органу досудового розслідування залишилось 12 днів досудового розслідування, у зв`язку із чим прокурор просив продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.07.2020.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, з підстав його необґрунтованості. Зазначив, що підозра повідомлена ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України є необґрунтованою, та ґрунтується лише на показах потерпілого, а покази свідків суперечать один одному. Щодо підозри повідомленої ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 296 КК України, то покази свідків взагалі спростовують вчинення вказаного злочину останнім. Вказав, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, з ОСОБА_4 не було проведено жодної слідчої дії, до того ж він самостійно з`явився для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, у органу досудового розслідування відсутні докази впливу ОСОБА_4 на свідків та потерпілого, також на його утриманні перебуває малолітня дитина та батьки, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, а в разі встановлення наявності підстав для застосування запобіжного заходу обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту або застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку захисника, просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Вказав, що до затримання він працював неофіційно, займався ремонтами та допомагав батькові, який займається ремонтом взуття.

За клопотанням прокурора слідчим суддею для підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, було допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , який також висловився щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтримав клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки на його думку підозрюваний може впливати на свідків, до того ж він особисто підозрює, що саме ОСОБА_4 підпалив належні йому автомобілі, та сприймає такі дії, як загрозу для себе. Зазначив, що востаннє бачив ОСОБА_4 у вересні 2019 року. Крім того, працівники його кафе повідомляли, що ОСОБА_4 у березні 2020 року навідувався до нього у кафе, де стався конфлікт, ніяких погроз з його боку не було, він просто поїв у кафе з компанією, розплатився за рахунок та покинув заклад. Після подій, які відбулися у кафе у липні 2019 року, він в його адресу або в адресу членів його родини не висловлював погроз, тиску на нього не чинив, але пов`язує події підпалу належних йому транспортних засобів у квітні 2020 року саме із особою ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є депутатом, особисто з підозрюваним не знайомий, однак йому відомо зі слів мешканців м. Василівка, що у Василівському районі Запорізької області протягом останніх 6-7 років діяла група рекетирів до складу якої входив ОСОБА_4 . Також, зазначив, що 24.04.2020 згоріло 9 автомобілів, та на його думку це міг організувати саме підозрюваний.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що підозрюваний у нього ніколи нічого не вимагав, однак рік потому спалили спецтехніку, яка належить йому. Хто саме підпалив спецавтомобілі йому не відомо, але слідчий познайомив його із потерпілим по даному кримінальному провадженню ОСОБА_9 , припускаючи, що їх автомобілі спалила одна й та ж особа. З приводу того чи висловлював ОСОБА_4 будь-які погрози в адресу потерпілого ОСОБА_9 або чи вчиняв якийсь тиск на нього у даному кримінальному провадженні, свідкові нічого не відомо

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, заслухавши показання потерпілого та свідків, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, встановив наступне.

В провадженні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 26.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 296 КК України.

08.05.2020 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 111, 112 та 278 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.07.2020 включно.

26.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 296 КК України.

26.06.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000246 та № 0000229 об`єднані в одне провадження під № 0000229.
Слідчим суддею встановлено, що повідомленням про завершення досудового розслідування від 26.06.2020 підозрюваного та його захисника повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.04.2020 завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку із чим сторонам кримінального провадження відкрито матеріали. Цим же повідомленням, підозрюваному та його захиснику надано право на доступ до матеріалів досудового розслідування з 26.06.2020.

Відповідно до ст. 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен встановити, чи не зменшилися ризики або чи з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою; а також, чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час судового розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання слідчий суддя, також, оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Питання обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 189 КК України було перевірено слідчим суддею під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме 13.05.2020, де слідчий суддя встановив, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів на підтвердження причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому епізоду.

Крім того, як встановлено з підозри, яка була повідомлена ОСОБА_4 26.06.2020, останньому повідомлено про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, яке кваліфікується, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно було пов`язано з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя встановив, що підозра і за даним епізодом є обґрунтованою, у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілого та свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами слідчого експерименту, та чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого слідчим суддею не встановлено.
Що стосується доводів сторони захисту про недостатність, недопустимість та суперечність доказів, то слідчий суддя зазначає, що всі інші питання, зокрема, встанволення фактичних обставин кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення та правильність кваліфікації дій особи, якій інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оскільки, на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, доводи сторони захисту про недостатність та суперечливість доказів є неспроможними.

Такий висновок цілком узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 296 КК України, оскільки наявні факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити ці злочини.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Прокурор та слідчий у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаються на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме на можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Що стосується ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що він на даний час перестав існувати, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, про що стороні захисту направлено відповідне повідомлення із наданням доступу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

На переконання слідчого судді, обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність продовжити підозрюваному строк тримання під вартою, прокурор та слідчий, не довели неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, останніми не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 пред`явлено підозру за подіями, які відбулися у липні 2019 року.

Станом на час розгляду вказаного клопотання, досудове розслідування кримінального провадження № 0000229 від 26.04.2020 завершено, про що повідомлено сторону захисту, тобто сторона обвинувачення зібрала всі докази, провела всі слідчі (розшукові) дії.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, до затримання офіційно не працював, при цьому має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про наявність у підозрюваного тісних соціальних зв`язків, має постійне місце проживання, де зареєстрований у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначені обставини, зокрема обсяг доказів на підтвердження повідомленої ОСОБА_4 підозри, стадію досудового розслідування, пояснення потерпілого та свідків, які надані слідчому судді у судовому засіданні, відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що наразі є всі підстави для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, забороною залишати цілодобово житло та покладенням на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з будь-яким свідком та потерпілими у кримінальному провадженні, по якому він підозрюється, зобов`язанням здати на зберігання до повноважного органу свій паспорт документи, що дають право на виїзду з України і в`їзд в Україну, оскільки на думку слідчого судді застосуванням такого запобіжного заходу буде досягнуто відповідної мети, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. На думку слідчого судді, на даний час такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам передбаченим у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що носіння підозрюваним електронного засобу контролю надасть змогу органу досудового розслідування контролювати пересування ОСОБА_4 шляхом відслідковування та фіксації його місцезнаходження, а зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 здати на зберігання до повноважного органу документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, позбавить його можливості переткнути кордон держави, що в свою чергу зводить нанівець ризик переховування від органу досудового розслідування.

До того ж, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 самостійно прибув до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що в судовому засіданні вказав прокурор, а тому слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування ризик переховування підозрюваного є настільки мінімальним, що йому можливо запобігти шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Крім того, стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому, загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Ризики незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення виключаються тим, що ОСОБА_4 заборонено цілодобово залишати житло та зобов`язано утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Крім того, в ході допиту у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що ніяких дій з метою впливу на нього підозрюваний ОСОБА_4 після конфлікту, який стався у кафе, не вчиняв. Востаннє він бачив підозрюваного у вересні 2019 року, будь-яких вимог, погроз чи тиску з того часу в адресу потерпілого від підозрюваного не надходило.

Тобто, слідчий суддя доходить до висновку, що навіть покази потерпілого ОСОБА_9 свідчать про мінімізацію такого ризику, як вплив підозрюваного на потерпілого та свідків, оскільки в судовому засіданні такі обставини не підтверджені.

Доводи прокурора про тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються самі по собі не можуть бути підставою для продовження строку тримання під вартою останнього.

Так, п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Щодо посилань сторони обвинувачення, як у самому клопотанні про продовження строку тримання під вартою, так і в ході судового засідання про наявність у підозрюваного ОСОБА_4 судимостей, як на правову підставу доцільності продовження строку тримання під вартою, то слідчий суддя не приймає їх до уваги та зазначає, що з урахуванням положень ст. ст. 89, 90 КК України попередні судимості ОСОБА_4 погашені, та він є раніше не судимою особою, оскільки в матеріалах клопотання відсутні докази того, що після звільнення підозрюваного із місць позбавлення волі, 17.12.2012, ним протягом 6 років було вчинено будь-який злочин.

Слідчий суддя не приймає до уваги покази свідків, які були допитані у судовому засіданні, оскільки вони жодним чином не стосувались обставин, що мають значення для вирішення питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні, не характеризують особу підозрюваного та його поведінку, а були лише їх вільними роздумами та припущеннями.

Щодо показань потерпілого ОСОБА_9 про те, що на його думку ОСОБА_4 причетний до підпалу його автомобілів у квітні 2020 року, то слідчий суддя зазначає, що підозрюваному не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 194 КК України, а тому такі покази є лише припущеннями потерпілого, та не можуть бути оцінені слідчим суддею. Крім того, слідчий суддя безпосередньо керується нормою прямої дії - статтею 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також, слідчий суддя врахував, що досудове розслідування вже завершено, про що повідомлено сторону захисту, та наразі ОСОБА_4 та його захиснику надано можливість знайомитись з матеріалами досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя критично відноситься до тверджень прокурора про те, що ОСОБА_4 відмовляється знайомитися з матеріалами кримінального провадження, чим перешкоджає направлення до суду обвинувального акту, оскільки останній тримається під вартою, та відповідно має можливість ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування лише тоді, коли слідчий надає йому до них доступ, проте, з матеріалів клопотання, не встановлено обставин, які би підтверджували даний факт. В судовому засіданні такі доводи прокурора також не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт на даній стадії кримінального провадження буде достатнім та зможе запобігти тим ризикам, які були встановлені слідчим суддею.

Визначаючи строк, на який необхідно обрати змінений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить з наступного.

З матеріалів, які надані суду встановлено, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні спливає 08.07.2020.

Проте, 26.06.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 26.04.2020 завершено, та сторону захисту повідомлено про відкриття матеріалів кримінального провадження, відповідно до положень ст. ст. 283, 290 КПК України.

Відповідно, в даному випадку досудове розслідування завершено за 12 днів до закінчення його строку.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що в рамках даного кримінального провадження на даний час виконуються вимоги ст. 290 КПК України, та сторони знайомляться з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Враховуючи, що 26.06.2020 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку, що з 26.06.2020 розпочався строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який не включається у строк досудового розслідування.

Таким чином, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який не включається в строк досудового розслідування, який спливає 08.07.2020, складає 12 днів, що передбачено ст. 219 КПК України.

Крім того, станом на час розгляду клопотання стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування триває.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, до якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який, виходячи із встановлених слідчим суддею обставин, спливає не раніше 20.07.2020.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193-194, 199, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Змінити раніше обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,цілодобово до 20 липня 2020 року включно.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно після оголошення цієї ухвали та доставити до місця його проживання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в подальшому цілодобово не відлучатись з місця проживання, якщо це не пов`язано з обов`язком з`являтись за викликом слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до повноважного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзду з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також, що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 20 липня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06 липня 2020 року.
Повний текст ухвали виготовлено 09 липня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1