Справа № 357/4145/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглядаючи у залі судового засідання м. Біла Церква кримінальне провадження № 0001362 внесене до ЄРДР 02 квітня 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сабадаш Жашківського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців, від відбування якого звільнений умовно-достроково за ст. 81 КК України 06 вересня 2014 року,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, за таких обставин.

01 квітня 2020 року близько 21:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку велосипеду марки «Ardis» біло-помаранчевого кольору, вартістю 1 600 грн., який стояв прикріпленим велосипедним замком до лавки, що знаходиться біля вищевказаного будинку, яку, з метою здійснення вказаної крадіжки пошкодив.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1 600 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 надав покази, що узгоджуються і відповідають викладеному вище, кваліфікацію своїх дій не оспорював, вину у межах пред`явленого йому обвинувачення визнав, показав суду що дійсно таємно викрав велосипед 01 квітня 2020 року, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Діяння ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Суд обставинами, які пом`якшують покарання визнає щире каяття ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, на обліку військовозобов`язаних не перебуває.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , думку потерпілого, суд вважає, що досягнення мети покарання визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого та попередження ним та іншими особами нових злочинів, неможливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.

Натомість, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, відшкодування ним шкоди завданої потерпілому, його щире каяття, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки і покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався і зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до 100 КПК України.

Керуючись, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: велосипед марки «Ardis-Santana» біло-помаранчевого кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області