Справа № 639/653/20
Провадження № 1-кп/639/251/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/653/20 (в ЄРДР №0001196 від 13.07.2019 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не маючого судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 01.07.2019р., приблизно о 10 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання його знайомої ОСОБА_5 , з якою розпивав спиртні напої, помітив залишений без нагляду на підлозі біля ліжка мобільний телефон «Samsung J260F», моделі SM- J260FZDDSEK, належний останній.
Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення поміченого ним на підлозі біля ліжка мобільного телефону.
Реалізуючи свій протиправний раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, побачивши, що ОСОБА_5 спить, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, непомітно для оточуючих, таємно заволодів мобільним телефоном «Samsung J260F», моделі SM- J260FZDDSEK, належним ОСОБА_5 , взявши його з підлоги.

Таким чином, він виконав усі дії, які вважав за необхідне, для таємного викрадення чужого майна.
Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2681 гривеня 10 копійок.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, в тому числі і висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема, ОСОБА_4 показав, що 01.07.2019р., приблизно о 10 годині, прокинувся в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання його знайомої ОСОБА_5 . На передодні вони разом з ОСОБА_5 та її подругою ОСОБА_7 всі разом вживали спиртне, а саме горілку. З огляду на велику кількість вжитого спиртного, коли він прокинувся, то ще знаходився в стані алкогольного сп`яніння. В цей момент він побачив на підлозі біля ліжка, на якому спала ОСОБА_5 , мобільний телефон «Samsung» сірого кольору, належній останній та вирішив його викрасти. Після цього він без будь-якого дозволу ОСОБА_5 взяв зазначений телефон та пішов з квартири, нікому нічого не повідомляючи. В подальшому він попросив свою знайому закласти телефон до ломбарду, оскільки в нього не було документів, що посвідчують особу. При цьому він повідомив вказаній знайомій, що телефон належить йому. Отримані за телефон грошові кошти він витратив на власні потреби. ОСОБА_4 висловив жаль щодо скоєного, проте повідомив, що шкоду потерпілій ОСОБА_5 до теперішнього часу не відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, а тому, в силу положень ст. 325 КПК України, кримінальне провадження розглянуто за її відсутності.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію висловили і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_4 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не має судимості; не працює; одружений, проте з дружиною не проживає; має постійне місце проживання; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; перебував з лютого 2007 року по травень 2019 року на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від каннабіоїдів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним корисливим злочином середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності один, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, його конкретні обставини, особу винного, обставину, що обтяжує покарання.
При цьому суд дійшов висновку, що призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України більш м`якого ніж позбавлення волі не відповідатиме його меті, принципам законності та справедливості, та не буде достатнім і необхідним.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченим покарання у виді штрафу або виправних робіт, адже ОСОБА_4 не має постійного місця роботи.
Водночас, обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Тому,з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, а тому його можливо звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню - диск CD-R «Perfeo» з камер відеоспостереження ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» - зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 19-20)
Процесуальні витрати в сумі 314 (триста чотирнадцять) грн. 00 коп. на залучення експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. (т. 2 а.с. 79)
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1