490/6884/19 25.03.2020
н/п 1-кп/490/236/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6884/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002251 від 17 червня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Полоцьк, Вітебської області, Білорусь, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, працює водієм автотранспортних засобів (лізингове авто) служби доставки філії м.Миколаїв в ТОВ "Нова Пошта", раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її представника - адвоката ОСОБА_6 ,

представника співвідповідача ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2019 року близько 13:00 години, ОСОБА_3 , керуючи службовим автомобілем ТОВ "Нова Пошта" - "RENAULT DOKKER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в м.Миколаєві, у денний час доби, по сухій, чистій проїзній частині вул.Потьомкінської зі сторони вул.Московської у напрямку вул.Соборної.

Рухаючись у обраному напрямку, наближаючись до нерегульованого перехрестя вул.Потьомкінської з вул.Соборною, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), здійснив маневр повороту праворуч на вул.Соборну, продовжив рух прямо в напрямку вул.Великої Морської, після чого здійснив повну зупинку свого автомобіля на дорозі біля магазину "Цитрус", з метою вивантаження товару.

Цього ж дня, приблизно о 13:20 годині, здійснивши вивантаження товару, водій ОСОБА_3 , сів за кермо вказаного вище автомобіля "RENAULT DOKKER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав свій рух заднім ходом по вул.Соборній зі сторони вул.Великої Морської в напрямку вул.Потьомкінської.

В цей же час, по вул.Соборній, зі сторони вул.Великої Морської у напрямку вул.Потьомкінської, прямолінійно, у темпі спокійного кроку, рухалась пішохід ОСОБА_5

Рухаючись у обраному напрямку, водій ОСОБА_3 , в порушення п.п. 2.3 "б", 10.1, 10.9 ПДР України, а саме: рухаючись заднім ходом по вул.Соборній, маючи перешкоду на смузі свого руху у вигляді пішохода, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що у напрямку його руху відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, для забезпечення безпеки руху не звернувшись при цьому за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив контактування задньою частиною кузова автомобіля з пішоходом ОСОБА_5 , яка рухалась у попутному для нього напрямку.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден в області лівого передпліччя та кисті, закритого перелому лівої променевої кістки, забійної рани лівої орбітальної області та верхньої губи зліва, травматичного видалення 1-го та 4-го зубів на верхній щелепі зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт порушення ним вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілій ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також, пояснив, що після наїзду на потерпілу, він викликав карету швидкої медичної допомоги, допоміг посадити її на лавку та ненадовго залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки у нього не було із собою страхового полісу. При цьому, зазначив, що залишив перехожим людям свої особисті дані, зазначені у посвідченні водія та технічному паспорті, шляхом надання їм можливості зробити їх фото. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов прокурора визнав повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав частково.

Крім власних показань обвинуваченого, його вина додатково підтверджується показами допитаної в судовому засіданні потерпілої.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 16.06.2019 року вона поверталась додому з церкви, оскільки в цей день було свято "Трійця". Рухаючись по вул.Соборній, між вул.Потьомкінською та вул.Великою Морською в м.Миколаєві, в районі магазину "Цитрус" її було збито автомобілем під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 .. Від отриманого удару в область спини, вона впала на землю. Оскільки вона перебувала у шоковому стані, перехожі люди допомогли їй підвестись на ноги. Потім, на місце пригоди приїхала карета швидкої медичної допомоги та співробітники поліції. В цей час, обвинуваченого ОСОБА_3 на місці дорожньо-транспортної пригоди не було. Також, зазначила, що ОСОБА_3 з приводу відшкодування завданої їй шкоди особисто до неї не звертався. В подальшому, потребує додаткового лікування.

Крім того, факт спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 05.07.2019 року №495, згідно якого у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден в області лівого передпліччя та кисті, закритого перелому лівої променевої кістки, забійних ран лівої орбітальної області та верхньої губи зліва, травматичного видалення 1 та 4 зубів на верхній щелепі зліва. Дані тілесні пошкодження утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП (зіткнення автомобіля з пішоходом), не виключено незадовго до звернення у лікарню 16.06.2019 року. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини та часткове відшкодування завданої шкоди в сумі 1500 грн., а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно досудової доповіді, складеної провідним інспектором Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_9 , з урахування інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя та відсутність попередніх кримінальних правопорушень - рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення середній, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, а також запобігання вчиненню повторних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю і без ізоляції від суспільства.

Визнання обвинуваченим своєї провини та усвідомлення протиправності своїх дій, істотно знижує ступінь тяжкості скоєного. А тому, встановлені обставини свідчать про те, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу.

Як зазначено у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року (із змінами) "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ст.286 КК України, суд може не призначати за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного.

З урахуванням конкретних обставин, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, характер допущених ОСОБА_3 порушень Правил безпеки дорожнього руху України, позиції захисту та прокурора, які не наполягали на застосовуванні додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також те, що автомобіль є необхідним засобом пересування для роботи обвинуваченого, суд вважає недоцільним застосовувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

По даному кримінальному провадженню прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 заявлено цивільний позов у інтересах держави в особі КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 на суму 8221 (вісім тисяч двісті двадцять одна) грн. 68 коп..

Відповідно до ст.1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,

відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи викладене, позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, по справі потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_3 , ТОВ "Нова Пошта", ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" на її користь у рахунок відшкодування матеріальних збитків на суму 27952,75 грн. та моральної шкоди на суму 110000,00 грн..

В обґрунтування поданого позову потерпілою ОСОБА_5 зазначено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення їй було спричинено матеріальні збитки, які складаються з витрат на лікування та медичні препарати в сумі 27952,75 грн.. Крім того, протиправними діями обвинуваченого їй було спричинено моральну шкоду у сумі 110000,00 грн., яка виразилась у тому, що від отриманих травм суттєво погіршився загальний стан її здоров`я, порушено нормальний ритм життя. Вона постійно знаходиться у психічно-подавленому стані, позбавилася нормального сну, позбавлена можливості спілкуватись з родичами, подругами, знайомими, порушені відносини з оточуючими людьми. На даний час вона потребує сторонньої допомоги, що приносить страждання і хвилювання її близьким, які змушені допомагати їй, звертатися до медпрацівників, ходити за ліками. Для нормалізації життя, відновлення відносин потрібні додаткові зусилля і продовження лікування, у тому числі санаторне-курортне.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав частково.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.12.2019 року до участі у справі залучено в якості цивільного відповідача ТОВ "Нова Пошта" та в якості співвідповідача - ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА".

Представник співвідповідача ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" ОСОБА_7 в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференціїї, зазначила, що вони визнають виникнення страхового випадку. Додатково зазначила, що на підставі рішення суду за полісом буде відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 23112 грн. 09 коп. та 5% (від зазначеної суми) моральної шкоди.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер позовних вимог, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.4, 13, 19, 79, 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники провадження розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час, між власником транспортного засобу та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Відповідно до ст.22 зазначеного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.05.2019 року №АО/0982471 року, виданого ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА", застраховано цивільно-правову відповідальність, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль RENAULT DOKKER, номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником якого зазначено ТОВ ОТП Лізинг, строк дії договору з 07.06.2019 року по 06.06.2020 року. Пунктом 4 полісу встановлено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю в 200000 гривень, п.5 - за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн.. Подія, яка відбулася 16.06.2019 року за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). При цьому у разі невиконання чи неналежного виконання страхувальником обов`язку щодо своєчасного повідомлення страховика про ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 ("ґ") пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону).

Крім того, відповідно до статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Такий висновок зроблений Великою палатою Верховного Суду 20.06.2018 року по справі № 308/3162/15-ц.

З огляду на вказане вище та позиції представника ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА", яка не заперечувала щодо виникнення страхового випадку, часткового відшкодування завданих збитків обвинуваченим ОСОБА_3 на загальну суму (згідно наданих чеків) 1500 грн., суд приходить до висновку, що позов в цій частині є передчасним та задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченого ТОВ "Нова Пошта", ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" суми компенсації моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно з вимогами ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи зі змісту ст.ст.541, 543, 1190 ЦК України, солідарний обов`язок щодо відшкодування шкоди, в тому числі моральної, як виняток, виникає лише з договору або закону, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відшкодування шкоди тільки особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

За таких обставин, у задоволенні вимог потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 , ТОВ "Нова Пошта", ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" про стягнення у солідарному порядку відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у стягненні не є перешкодою для потерпілої у подальшому звернутися до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення моральної шкоди у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (висновки від 15.07.2019 року №19-735, №19-736, від 16.07.2019 року №19-729) в сумі 3454 (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп..

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_5 - задовольнити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави в особі КНП ММР "Міської лікарні швидкої медичної допомоги" (р/р НОМЕР_2 АТ КБ "Приватбанк", МФО 326610, ) кошти, витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 8221 (вісім тисяч двісті двадцять одна) грн. 68 коп..

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 - відмовити.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертиз (висновки від 15.07.2019 року №19-735, №19-736, від 16.07.2019 року №19-729) в сумі 3454 (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп..

Речовий доказ:

- автомобіль "RENAULT DOKKER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_3 - вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1