Справа № 301/231/20
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
"27" лютого 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене 01 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1, 296 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, тому справу слід призначити до судового розгляду. Вважав клопотання представника потерпілої про повернення обвинувального акту безпідставним, оскільки у разі встановлення в ході судового слідства нових фактичних обставин, прокурор не позбавлений права змінити обвинувачення або висунути нове.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 вважали, що справу слід призначити до судового розгляду, оскільки підстав для повернення обвинувального акту нема.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини не відповідають дійсним обставинам, за яких відбулося вчинення злочину, очевидцем якого вона була. Побої потерпілому наносив обвинувачений ОСОБА_4 не один, а разом зі своїм братом. При цьому, свої дії вони пояснювали як помсту потерпілому за дачу показів проти ОСОБА_4 в іншому кримінальному провадженні, яке порушене також за фактом нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Про дійсні обставини справи слідчому під час допиту в лікарні розповідав і сам потерпілий покійний ОСОБА_8 , при цьому була присутня сестра потерпілого, яка може підтвердити ці обставини. Зазначав про це потерпілий і при подачі заяви в поліцію. Не зважаючи на це, до кримінальної відповідальності притягується тільки обвинувачений ОСОБА_4 . Не зважаючи на те, що у лікарському свідоцтві про смерть причиною смерті потерпілого зазначено перелом черепа та кісток обличчя, ОСОБА_9 обвинувачується у нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а причиною смерті потерпілого зазначено інтоксикацію. Вважала, що в обвинувальному акті спотворені дійсні обставини справи, що перешкоджатиме встановленню істини по справі. Підтримала думку свого представника про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.
Представник потерпілої ОСОБА_7 вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки не містить викладення тих дійсних фактичних обставин справи, про які було відомо та які були встановлені під час досудового розслідування. В обвинувальному акті не знайшли відображення ні обставини щодо вчинення злочину групою осіб, ні обставини щодо дійсного мотиву злочину (помсти потерпілому за дачу свідчень в кримінальному провадженні), ні щодо дійсних наслідків нанесення побоїв у вигляді тілесних ушкоджень, що потягли смерть потерпілого. Всі ці обставини безпосередньо впливають на визначення кваліфікації злочину та самих дій обвинуваченого. Вважав, що без повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків неможливо всебічно та об`єктивно розглянути справу.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд вважає повернути такий прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. І ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а також ч. І ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Згідно обвинувального акту, 01 січня 2020 року, близько 5 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , використовуючи незначний, нікчемний привід, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, байдужого ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, безпричинно, з хуліганських спонукань, що супроводжувалася особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, коли ОСОБА_8 , вийшов на подвір`я, безпричинно, умисно своєю правою рукою схопив ОСОБА_8 за верхній одяг, повалив його на землю, після цього коли ОСОБА_8 , будучи в лежачому положенні обличчям до низу своїми взутими ногами почав наносити удари ОСОБА_8 , в область тулуба та обличчя.
Виявлені на трупі ОСОБА_8 тілесні ушкодження мають ознаки: легких тілесних ушкоджень з незначними скороминучими наслідками тривалістю не більше, як 6 днів; легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня; середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричиняють тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.
Між виявленими при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями та настанням його смерті причинно-наслідковий зв`язок не прослідковується. Причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 стало гостре отруєння етиловим спиртом на ґрунті тривалої інтоксикації етанолом.
Згідно ст.3 ч.1 п.13, ст.42 ч.3 п.1 та ст.110 ч.4 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом; обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.
Зі змісту ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити, у тому числі, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, й об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Пред`явлене обвинувачення має бути конкретизованим та не містити суперечностей, що є умовою реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.
Однак, в даному обвинувальному акті відсутній виклад усіх обставин кримінального правопорушення, у ньому наявна суперечність обставин учинення злочину його остаточній кваліфікації, не зазначено на що був спрямований умисел ОСОБА_4 , які саме суспільно-небезпечні наслідки він передбачав та настання яких наслідків бажав. Отже, не зазначено обов`язкові ознаки суб`єктивної сторони, як елементу складу злочину, зокрема вину, мотив і мету вчиненого злочину.
В обвинувальному акті не зазначено, які дії обвинуваченого свідчили про особливу зухвалість, не визначено зміст та ознаки грубого порушення громадського порядку, а також явної неповаги до суспільства. Не вказано механізм нанесення тілесних ушкоджень, тобто скільки ударів було нанесено потерпілому, в які частини тулуба та обличчя, і причинний зв`язок між зазначеними діями і наслідками. Отже, не зазначено обов`язкові ознаки об`єктивної сторони злочину.
Викладення фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті за обома складами злочину (ст. 296 ч.1 та ст. 122 ч.1 КК України) є повністю ідентичними, не зважаючи на різний об`єкт посягання та кваліфікуючі ознаки. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень вказана в обвинувальному акті «у сукупності», що залишає незрозумілим, які конкретно дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 122, а які за ч.1 ст. 296 КК України.
Частиною 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Однак, потерпіла ОСОБА_6 та її представник стверджують, що обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин справи щодо самої події злочину, мотивів злочину та дійових осіб, які були встановлені під час слідства, зокрема, зі свідчень самого потерпілого (покійного ОСОБА_8 ) та інших очевидців злочину, у тому числі потерпілої ОСОБА_6 , а також щодо наслідків протиправних дій у вигляді смерті потерпілого.
В даному випадку для встановлення події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети, правової кваліфікації, ступеня суспільної небезпечності кримінального правопорушення істотне значення мають відомості про особи потерпілого і обвинуваченого, їх взаємовідносини, причини і умови, в яких утворились їх неприязні відносини (у разі наявності) та виник конфлікт між ними, події, які безпосередньо передували їх конфлікту; а також всі інші обставини, які можуть мати значення для кримінального провадження і до встановлення яких зобов`язує слідчого і прокурора не виконаний ними припис ч.2 ст. 91 КПК України.
Відсутність в обвинувальному акті чіткого, що ґрунтується на доказах, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, тобто всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, залишає відкритим питання про те, чи досліджені і відкинуті органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) всі інші можливі версії вчинення кримінального правопорушення, тобто, чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Така невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України обмежує як право сторони захисту, так і право потерпілого обстоювати свої законні інтереси, а стороні обвинувачення можливість доводити обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті. Отже, зазначені недоліки обвинувального акту унеможливлюють провести судовий розгляд кримінального провадження всебічно та об`єктивно.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту, а не результатом дослідження доказів.
За таких обставин, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає повернути обвинувальний акт прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
Керуючись ст. ст. 314, 376 ч.2 КПК України,

у х в а л и в :

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене 01 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1, 296 ч.1 КК України, повернути прокурору з метою усунення недоліків протягом розумного строку.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 домашній арешт, залишити попередній.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1