Справа № 308/5666/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за за № 0000427 від 12 квітня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ужгородський район, село Ратівці, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, громадянин України, з середньою освітою, тимчасово не працюючий, не одружений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав неправомірну вигоду службовій особі з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, 11 квітня 2019 року о 21 годині 45 хвилині в с. Ратівці, по вул. Ратівецькій поліцейськими групи реагування патрульної поліції №4 Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зупинено автомобіль ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, водієм якого виявився ОСОБА_4 . В ході перевірки документів у даного водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діє з порушенням вимог п. 31.4.3 та 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 126, 130 КУпАП України, неодноразово пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності. Після цього, достовірно знаючи, що останні є службовими особами, які виконують службові обов`язки в групі реагування патрульної поліції та уповноважені на виявлення та запобігання правопорушень, пов`язаних з порушенням правил дорожнього руху, поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля «Skoda Rapid» три купюри номіналом по 200 гривень з серійними номерами ПА 5762158, СБ 0719728, СМ 9826629 тобто, надав неправомірну вигоду службовій особі з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згодом, ОСОБА_7 відмовився від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» поінформував про подію свого безпосереднього керівника та чергову частину Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

19 квітня 2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000427, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано такі обставини: 1) під час досудового розслідування підозрюваний активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення; 2) відсутність обставин, що обтяжують покарання; 3) підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості; 4) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням; 5) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 369 КК України, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним злочином, та враховує підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує пом`якшуючі провину обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

ОСОБА_4 позитивно характеризується по місцю проживання, офіційно не працевлаштований, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого беззастережне визнання вини, щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань. Обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не встановлено.

Запобіжний захід, ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368-371, 373-376, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 квітня 2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000427, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян а саме 8 500 гривень.

Арешт майна, накладений відповідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року після набрання цим вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: три купюри номіналом по 200 гривень з серійними номерами ПА 5762158, СБ 0719728, СМ 9826629 конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1