Справа №591/477/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/94/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула в порядку письмового провадження в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою директора ДП «Білопільський агролісгосп» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2020 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційні директор ДП «Білопільський агролісгосп» ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 є працівником Білопільського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Білопільський агролісгосп» та виконував роботи з валки лісу, на підставі відповідних документів. При цьому, зазначає, що 44 колоди дерев породи «Дуб», які були вилучені працівниками поліції є власністю ДП «Білопільський агролісгосп», однак представник цього підприємства при проведенні обшуку не залучався.

Вважає, що відбулось незаконне втручання в діяльність вказаного товариства, шляхом зупинення законної рубки та реалізації заготовленої законним способом деревини.

28 січня 2020 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми, розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , постановила ухвалу, якою дане клопотання було задоволено та в рамках кримінального провадження № 0000013 накладено арешт на речі, вилучені під час обшуку 24.01.2020 р. за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- 44 колоди дерев породи «Дуб».

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що вилучені речовини та предмети є предметом вчинення злочину, їх використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій; вони мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли сліди вчинення злочину, їх дослідження допоможе встановити істину по справі, визначити спосіб вчинення злочину, тобто вилучені речі є предметом вчинення злочину.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а вони просять розгляну справу в порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 22.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно невстановлених осіб, які здійснили крадіжку стовбурів дерев у лісових насадженнях на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що завдала значної шкоди.

Під час вжиття заходів було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , про що свідчить його затримання на місці вчинення кримінального правопорушення.

24 січня 2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, зокрема, 44 колоди дерев породи «Дуб» ( а.п. 10, 11-13).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 є працівником Білопільського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Білопільський агролісгосп». Так, на підставі наказу № 3 «К» від 12 квітня 2017 року ОСОБА_7 було прийнято на посаду робітника 1 розрядку, до обов`язків якого входила валка лісу та заготовка деревини.

24 січня 2020 року ОСОБА_7 , на підставі лісорубного квитка - серії СУ ДРК № 003679 від 10.01.20 р. та польової відомості переліку дерев відведених до рубки, виконував роботи з валки лісу. Ці роботи проводились ним в робочий час у кварталі 69 виділ 11 на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Крім того, відповідно до договору зберігання майна від 02 січня 2020 року, який був укладений між ДП «Білопільський агролісгосп» та ФОП ОСОБА_7 , останньому на зберігання було передано лісопродукцію породи дуб, в кількості 36,2 кв.м (а.п. 30).

Отже, вилучене майно - 44 колоди дерев породи «Дуб», критеріям ст. 98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не відповідає, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є не відповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_7 в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкцією ч. 3 ст. 185 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.

Вказані обставини не були належним чином досліджені та перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, що вплинуло на законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено не на підставі кримінального процесуального закону та поза обсягами необхідними для даного кримінального провадження, а тому таке втручання не є виправданим, оскільки було здійснено за відсутності передбачених у національному законі підстав та об`єктивної необхідності в цьому.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, не дотримавшись вимог ст.ст. 170-173 КПК, не з`ясувавши і не дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно особи, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, тим самим задовольнивши апеляційні вимоги директора ДП «Білопільський агролісгосп» ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 376, 170, 172, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ДП «Білопільський агролісгосп» ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2020 року, про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на речі, вилучені під час обшуку 24.01.20 за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , 44 колоди дерев породи «Дуб».

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4