печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України, а саме просить зобов`язати працівників Генеральної прокуратури України внести відомості до ЄРДР за його заявою від 03.06.2016 та розпочати розслідування.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Апеляційного суду Запорізької області. Відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 303, 304 КПК України, заявник просить зобов`язати внести відомості за його заявою до ЄРДР.

В судове засідання особа, що подала скаргу, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином, заяв про розгляд скарги у їх відсутність не надходило, про причини неявки суд не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, слідчий, прокурор не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Апеляційного суду Запорізької області. Відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що лише одна незгода скаржника з судовими рішеннями чи діяльністю судді щодо здійснення правосуддя, не є підставою для порушення кримінальної справи відносно суддів. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Таким чином, не вбачається підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1