Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

22 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року,

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
представника ОСОБА_9

встановила:

Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року, у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 07.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України відмовлено.
Не погодившись з оскаржуваною ухвалою прокурор Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки "КАМАЗ-55102" д.н.з. НОМЕР_1 та причіп марки СЗАП-8551 д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_7 , а також на дошки породи сосна загальною кубомасою 23 м.куб., яку перевозив ОСОБА_7 .

Свої вимоги мотивує тим, що згідно транспортних накладних довжина отриманих ФОП ОСОБА_11 лісоматеріалів становить 4 метра, а довжина вилученої дошки становить 4.5 метра, тобто є підстави вважати, що їх походження може бути таким, що здобуто внаслідок незаконної порубки дерев.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін,перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 131КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, метою застосування такого арешту є збереження речових доказів, що також підтверджується підтверджується постановою старшого слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 07.03.2020 року про визнання та прилучення переліченого у клопотанні майна в якості речових доказів до кримінального провадження №0000105 від 07.03.2020 року.
Проте, зазначаючи обставини, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, не наводить підставу для накладення арешту на вказане ним майно та обґрунтування необхідності такого арешту, яке ґрунтується лише на припущенні ймовірної незаконної порубки дерев.
У клопотанні, так і у витязі з ЄРДР, який наявний у матеріалах клопотання, чітко вказуються обставини перевезення дошки, хоча правова кваліфікація значиться по ч. 1 ст. 246 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу.

Об`єктом вказаного злочину є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища.

Диспозиція ст. 246 КК України вказує, що цей злочин спрямований на ліс та інші захисні лісові насадження.

Предметом вказаного злочину є дерева і чагарники, які ростуть у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду. За ст. 246 слід кваліфікувати посягання на сироростучі (живі) дерева і чагарники, які знаходяться на пні (не відділені від коріння), у т.ч. порубку сіянців, саджанців, підліска.

З об`єктивної сторони злочин виражається у незаконній порубці дерев і чагарників. Так, незаконна порубка у лісах, захисних та інших лісових насадженнях утворює склад цього злочину лише тоді, коли це заподіяло істотну шкоду.

Під порубкою розуміються: 1) повне відокремлення дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо); 2) викорчовування - видалення деревостану з корінням; 3) пошкодження дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 07.03.2020 року, з місця події були вилучені автомобіль марки "КАМАЗ-55102" д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки СЗАП-8551 д.н.з. НОМЕР_3 та дошки породи сосна приблизною кубомасою 23 м. куб.

У даному випадку дошки є пиломатеріалами, які виготовляються з колод або брусів та використовуються в будівництві, в меблевій промисловості, у виробництві тари та ін.

Таким чином, посилання апеляційної скарги на те, що довжина отриманих ФОП ОСОБА_11 лісоматеріалів становить 4 метра, а довжина вилученої дошки становить 4.5 метра, тобто є підстави вважати, що їх походження може бути таким, що здобуто внаслідок незаконної порубки дерев, не заслуговують на увагу, оскільки об`єм лісоматеріалів вимірюється кубомасою а не довжиною, що також підтверджено в судовому засіданні.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Врахувавши вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки такі обставини, які послугували для внесення відомостей до ЄРДР, не свідчать про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 07.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12