Провадження №1-кп/748/45/20
Єдиний Унікальний № 751/8937/18
У Х В А Л А
12 червня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суду Чернігівської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8
розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Чернігівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до частини третьої ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Відповідно до частини четвертої цієї ж статті до спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 28 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року призначено комісійну судово- медичну експертизу стосовно смерті ОСОБА_9 , яка виконується Головним бюро судово- медичних експертиз МОЗ України. На час розгляду клопотання експертиза не проведена.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 діб, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечувавли проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому, заявили клопотання про скасування запобіжного заходу та звільнення обвинуваченого з-під варти, або ж обрати більш м`який запобіжий захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання обгрунтовують тим, що ризики, які слугували підставою для обрання цього запобіжного заходу ОСОБА_6 відпали та не мають об`єктивного підгрунтя, судом допитані потерпірпіла та свідки у даному кримінальному провадженні, тримання обвинуваченого під вартою пов`язується знеобхідністю проведення експертизи по справі. Представник потерпілої ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримала, у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника просила відмовити.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність медичних протипоказань тримання під вартою, міцність соціальних зв`язків, зважаючи на те, що існує реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення і можливості обвинуваченого переховатися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які проживають на сусідніх вулицях з обвинуваченим, те що розгляд кримінального провадження ще не завершено, комісійна судово- медична експертиза не проведена, колегія суддів дійшла висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Підстав для скасування запобіжного заходу та заміни його на більш м`який суд не вбачає.

Обговорюючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, а у даній справі від суду.

Отже, при вирішенні питання про можливість продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено, що існують ризики, визначені ст.177 КПК України, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись ст.178, 183, 197, 331, 371-372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Продовжити обвинученому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 11 серпня 2020 року( включно), але не більше дня завершення судового провадження.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою відмовити.

Судове засідання відкласти на 10 липня 2020 року о 12 год. 30 хв.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому для відому та для виконання направити начальнику Чернігівського слідчого ізолятора.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3