Справа №:755/6728/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 06.02.2016 року, про арешт майна,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду із клопотання, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 06.02.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 2 ст. 298 КК України, про арешт майна.

З тексту клопотання вбачається, що до Дніпровського УП НП в м. Києві надійшло звернення ОСОБА_5 щодо початку проведення будівельних робіт за адресою: м. Київ, вул. Микильсько-слобідська, 7-9 на землях, які віднесено до об`єктів культурної спадщини, внаслідок чого відбувається її руйнування. Згідно клопотання, 29.11.05 Київською міською радою прийнято рішення № 522/2983 «Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «ЛВ Холдинг» для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів житлового, громадського, торговельно-розважального та готельного комплексу на вул. Микильсько-Слобідська, 7 у Дніпровському районі м. Києва.

Вказаним рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «ЛВ Холдинг» та передано в короткострокову оренду строком на 5 років вказаному підприємству земельної ділянки площею 2.17 га з цільовим призначенням будівництво, експлуатація та обслуговування об`єктів житлового, громадського, торгово-розважального та готельного комплексу.

Надалі, 19.12.05 між Київською міською радою укладено відповідний договір, згідно якого ТОВ «ЛВ Холдинг» та передано в короткострокову оренду строком на 5 років вказаному підприємству земельної ділянки площею 2,17 га. Зазначений договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради.

Рішенням Київської міської ради від 02.02.06 № 792170 «Про продаж земельної ділянки ТОВ «ЛВ Холдинг» для будівництва, експлуатації об`єктів житлового, громадського, торговельно-розважального та готельного комплексу з паркінгом на вул. Микильсько-Слобідська, 7, продано ТОВ «ЛВ Холдинг» частину земельної ділянки площею 1.2381 га, яка перебувала в оренді у вказаного товариства.

В подальшому, 12.04.06 ТОВ «ЛВ Холдинг» придбало у ПП «Спортивно-оздоровчий клуб «Фаворит» земельну ділянку площею 0.2512 га, що розташована за адресою : м. Київ. вул. Микильсько-Слобідська, 9.

24.10.07 між Київською міською радою та ТОВ «ЛВ Холдинг» укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,8688 га що розташована за адресою: м. Київ. вул. Микильсько-Слобідська, 7-9.

24.10.07 ТОВ «ЛВ Холдинг» отримано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1.4892 га з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального комплексу у складі об`єктів житлового, громадського, торговельно-розважального призначення і готельного комплексу з паркінгами та спортивно-оздоровчої бази.

02.11.10 між ТОВ «ЛВ Холдинг» та ТОВ «Нова Слобідка» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 1.4892 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Микильсько-Слобідська, 7-9

Відповідно до інформації департаменту Культури виконавчого органу Київської міської ради, земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Микильсько-Слобідська, 7-9 розташована в межах території пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпро», відповідно до наказу Міністерства культури і туризму України від 03.02.10 № 58/0/16-10.

Так, земельна ділянка на якій проводяться будівельні роботи розташовується в межах пам`ятки історії та ландшафту місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпро», таким чином відбувається знищення об`єкту культурної спадщини.

Не зважаючи на те, що будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, що можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об`єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об`єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт. Роботи на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Встановлено, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 26.08.14 замовнику ТОВ «Нова Слобіка» та генеральному підряднику ТОВ «КЖБК БМУ-1» видано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлових будинків з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Микильсько-Слобідській, 7-9, у Дніпровському районі м. Києва без наявного погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Разом з тим, відповідно до ст.79 Водного кодексу України (ВКУ)

р. Дніпро за класифікацією належить до великих річок, а відповідно до Локаційного опису річки Дніпро і Русанівська протока також.

Відповідно до ст.88 ВК України, прибережно-захисна смуга річки Дніпро становить сто метрів. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

За нормами ст.89 п. 4 ВК України встановлено, шо у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється «будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні частину земельної ділянки з кадастровими номерами :66:178:0143, :66:178:0086, :66:178:0142 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, в межах вказаного кримінального провадження визначено речовими доказами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, накласти арешт шляхом заборони будь-яким юридичним чи фізичним особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :66:178:0143, :66:178:0086, :66:178:0142 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9 у Дніпровському районі міста Києва, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що вказані прокурором земельні ділянки не є пам`ятками історії та ландшафту місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпро». Також представник потерпілого зазначила, що земельна ділянка з кадастровим номером :66:178:0086 є їхньою власністю та саме на ній планується будівництво, однак на даний час жодні будівельні роботи не проводяться, а земельні ділянки з кадастровими номерами :66:178:0143, :66:178:0142 ними орендовані та на них жодні будівельні роботи не проводилися та не планувалися.

Вислухавши доводи прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осі.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 від 09.12.2019 року частину земельної ділянки з кадастровими номерами :66:178:0143, :66:178:0086, :66:178:0142 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, визначено речовими доказами.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Рішенням Київської міської ради від 26 липня 2007 року № 68/1902 «Про зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «ЛВ-Холдинг» для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального комплексу у складі об`єктів житлового, громадського, торговельно-розважального призначення і готельного комплексу з паркінгами та спортивно-оздоровчої бази на АДРЕСА_1 » наданий дозвіл на будівництво (у розумінні законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення - ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій») багатофункціонального комплексу у складі об`єктів житлового, громадського, торговельно-розважального призначення і готельного комплексу з паркінгами та спортивно-оздоровчої бази та визначено цільове та функціональне призначення земельних ділянок та об`єкта забудови на земельних ділянках по АДРЕСА_2 .

На підставі вищезазначеного рішенням Київської міської ради від 26.07.2007 р. № 68/1902 між ТОВ «ЛВ-ХОЛДИНГ» та Київською міською радою були укладені договори оренди земельних ділянок, які в наступному поновлені на підставі рішення Київської міської ради від 13.11.2013 р. № 641/10129 «Про поновлення ТОВ «ЛВ-ХОЛДИНГ» договорів оренди земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування багатофункціонального комплексу у складі об`єктів житлового, громадського, торговельно-розважального призначення і готельного комплексу з паркінгами та спортивно-оздоровчої бази на АДРЕСА_2 », а саме: Договір про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 28.01.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 30, щодо оренди земельної ділянки площею 3924 кв.м; Договір про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 28.01.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 29, щодо оренди земельної ділянки площею 8688 кв.м.

Замовником будівництва об`єкту будівництва на земельних ділянках площею 3924 кв.м та 8688 кв.м на вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва є ТОВ «ЛВ-ХОЛДИНГ», якому земельні ділянки під забудову були надані рішенням Київської міської ради.

Забудова здійснюється на земельній ділянці площею 1,4892 га, яка розташована на вулиці Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва, яка належить ТОВ «НОВА СЛОБІДКА» на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.11.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , зареєстровано в реєстрі за №2184.

Відповідно до Інвестиційного договору з передачею функцій замовника від 02.11.2010 р., укладеного між ТОВ «ЛВ-ХОЛДИНГ» та «НОВА СЛОБІДКА», ТОВ «ЛВ-ХОЛДИНГ» передає ТОВ «НОВА СЛОБІДКА» як Інвестору функції замовника будівництва Об`єкта в частині будівництва Об`єкта на земельних ділянках, право користування якими належить ТОВ «ЛВ-ХОЛДИНГ». Функції замовника будівництва Об`єкта в частині будівництва Об`єкта на земельній ділянці, яка належить Інвестору, виконуються Інвестором як забудовником на власній земельній ділянці.

ТОВ «НОВА СЛОБІДКА» здійснює забудову земельної ділянки площею 1,4892 га, яка належить йому на праві власності як замовник будівництва, та забудову земельних ділянок площею 3924 кв.м та площею 8688 кв.м як інвестор, який виконує функції замовника будівництва на підставі Інвестиційного договору з передачею функцій замовника від 02.11.2010 р.

ТОВ «НОВА СЛОБІДКА» на виконання функцій замовника будівництва отримані в Департаменті містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 4913/0/18-1/009-12.

На підставі отриманих Містобудівних умов було здійснено проектування об`єкта будівництва - житлових будинків з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом. Позитивний висновок експертизи проекту наданий ТОВ «Укрбудекспертиза» 22 травня 2014 р. за № 3-223- 13-ЕП/КО.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виданий Дозвіл на виконання будівельних робіт № IV 64 від 26.08.2014 р.

Актом огляду від 19 лютого 2016, складеним Департаментом встановлено, що на вищевказаних земельних ділянках, що розташовані на АДРЕСА_2 , розташований будівельний майданчик, огороджений парканом, на будівельному майданчику частково виконані земляні роботи, розчищено територію, шляхом зняття родючого шпару ґрунту.

Актом огляду від 26 квітня 2016, складеним Департаментом, встановлено, що на вищевказаних земельних ділянках, що розташовані на АДРЕСА_2 , розташований будівельний майданчик, огороджений парканом, на будівельному майданчику частково виконані земляні роботи, розчищено територію, шляхом зняття родючого шпару ґрунту.

26 квітня 2016 року Департаментом культури Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Департамент культури КМДА, Відповідач) було складено припис № 311/п (надалі - Припис). Вказаним приписом зобов`язано ТОВ «НОВА СЛОБІДКА» припинити будь-які роботи на земельній ділянці по вулиці Микільсько-Слобідська, 7-9 у Дніпровському районі м. Києва, зобов`язано ТОВ «НОВА СЛОБІДКА» вчинити певні дії.

Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Слобідка» та скасовано припис № 311/п від 26 квітня 2016 року, винесений Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ідентифікаційний код в ЄДР 02231933.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру будь-які обмеження у використанні земельних ділянок по вул. Микільсько-Слобідській, 7-9 у Дніпровському р-ні м. Києва, кадастровий номер :66:178:0142, :66:178:0143, :66:178:0086, відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» відсутні.
Частина 1 ст. 173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 06.02.2016 року, про арешт майна, а саме: накладенні арешту шляхом заборони будь-яким юридичним чи фізичним особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :66:178:0143, :66:178:0086, :66:178:0142 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9 у Дніпровському районі міста Києва, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: