Справа № 461/3017/20
Провадження № 1-кс/461/2269/20
УХВАЛА
іменем України
09.04.2020 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000142 від 10.01.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони, відчуження розпорядження та користування наступним майном, а саме: автомобілем марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить «ТЕХНО-ЦЕНТР ПЛЮС» ТЗОВ, що зареєстроване за адресою: вул. Київська, 120, с.Запитів Бузького району Львівської області та перебував у користуванні ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_1 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 19.10.2019 приблизно о 09.00 год. у м.Львів на перехресті вулиць Шпитальна Таманська відбулась ДТП (наїзд на пішохода) за участю автомобіля марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та пішохода ОСОБА_6 . Після ДТП автомобіль залишив місце ДТП, а пішохід отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та була госпіталізована.

В ході проведення досудового слідства було встановлено, що наїзд було вчинено автомобілем марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить «ТЕХНО-ЦЕНТР ПЛЮС» ТЗОВ, що зареєстроване за адресою: вул. Київська, 120, с.Запитів Бузького району Львівської області та перебував у користуванні ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_2 .

08.04.2020 після проведення огляду місця події, автомобіль марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить «ТЕХНО-ЦЕНТР ПЛЮС» ТЗОВ, що зареєстроване за адресою: вул. Київська, 120, с.Запитів Бузького району Львівської області та перебував у користуванні ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_2 , з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення було вилучено та доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м.Львів вул. Конюшинна, 13.
Враховуючи те, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, проведення експертного дослідження даного ТЗ буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він підпадає під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України. Просить клопотання задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту у його відсутності та у відсутності прокурора. Клопотання про накладення арешту на майно підтримує та просить таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника транспортного засобу.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000142 від 10.01.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Як вбачається із змісту клопотання, в ході проведення досудового слідства було встановлено, що наїзд було вчинено автомобілем марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить «ТЕХНО-ЦЕНТР ПЛЮС» ТЗОВ, що зареєстроване за адресою: вул. Київська, 120, с.Запитів Бузького району Львівської області та перебував у користуванні ОСОБА_5 , проживає АДРЕСА_2 .

08.04.2020 після проведення огляду місця події, автомобіль марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення було вилучено та доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м.Львів вул. Конюшинна, 13.
Слідчим доведено, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, проведення експертного дослідження даного ТЗ буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому він підпадає під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження, може привести до настання наслідків, зокрема знищення, пошкодження або подальшого відчуження третім особам, що перешкоджатиме збереженню слідів злочину.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення слідів злочину, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000142 від 10.01.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задоволити.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права ТзОВ «ТЕХНО _ ЦЕНТР ПЛЮС», що зареєстроване за адресою: вул. Київська, 120, с.Запитів Бузького району Львівської області та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користуватися, розпоряджатися, а саме з автомобілем марки «Fiat Fiorino» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ТзОВ «ТЕХНО-ЦЕНТР ПЛЮС», що зареєстроване за адресою: вул. Київська, 120, с.Запитів Бузького району Львівської області та перебував у користуванні ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1