Справа №368/356/20
Провадження №1-кп/359/458/2020
У Х В А Л А

про обрання та зміну запобіжних заходів обвинуваченим

10 квітня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , перекладача ОСОБА_16 ,

під час проведення підготовчого судового засідання з технічною та відео фіксацією в режимі відеоконференції з Кагарлицьким районним судом Київської області в кримінальному провадженні №0000455, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2019 року, що надійшло до суду за підсудністю з Київського апеляційного суду, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нова Астрахань, Кремінського району, Луганської області, азербайджанця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Баку Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Аску, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_10 ( ОСОБА_20 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Нахічевань Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без визначеного місця проживання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

розглянувши заявлені сторонами кримінального провадження клопотання про обрання, продовження дії та зміну запобіжних заходів обвинуваченим, -

в с т а н о в и в :
На стадії підготовчого судового засідання в суді перебуває зазначене кримінальне провадження, що надійшло до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
Під час підготовчого судового засідання, призначене на 10.04.2020 року, було оголошено перерву на 14 год. 00 хв. 20.05.2020 року, у зв`язку з неявкою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_21 .
У зв`язку з відкладенням підготовчого судового засідання за межами строку дії запобіжних заходів відносно обвинувачених, під час підготовчого судового засідання, прокурором були заявлені клопотання що стосуються запобіжних заходів обвинувачених.
Так, до початку розгляду справи, через канцелярію суду прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , зважаючи на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується о 23 год. 59 хв. 10.04.2020 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку. В судовому засіданні дане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_15 заперечив щодо заявленого клопотання прокурора та надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, зважаючи на відсутність підстав тримання останнього під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_15 та заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники підтримали клопотання адвоката ОСОБА_15 та просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8
Прокурор заперечив щодо заявленого клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_15 та просив відмовити у його задоволенні.
Також, до початку розгляду справи, через канцелярію суду прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави враховуючи тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення (із застосуванням насильства) відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , зважаючи на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.04.2020 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку. В судовому засіданні дане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 заперечила щодо заявленого клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно її підзахисного та просила долучити до матеріалів справи клопотання про зміну запобіжного заходу на більш мякий, а саме домашній арешт в певний час доби. Своє клопотання обґрунтувала тим, що на її думку прокурор формально підходить до питання доведення продовження існування ризиків та підтвердження наявності таких ризиків належними доказами, зважаючи на те, що жодним доказом стороною обвинувачення не підтверджено що ОСОБА_10 може впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватись від слідства.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_14 та заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх захисники підтримали клопотання адвоката ОСОБА_14 та просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 .
Прокурор заперечив щодо заявленого клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 та просив відмовити у його задоволенні.
До початку розгляду справи, через канцелярію суду прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , зважаючи на те, що строк дії даного запобіжного заходу закінчується, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку. В судовому засіданні дане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 заперечила щодо заявленого клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно її підзахисного у вигляді цілодобового домашнього арешту та просила долучити до матеріалів справи клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в певний час доби. Своє клопотання обґрунтувала тим, що на її думка прокурора стосовно існування ризиків це лише припущення, які нічим не підтверджені.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та їх захисники підтримали клопотання адвоката ОСОБА_14 та просили його задовольнити, а у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Прокурор заперечив щодо заявленого клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_14 та просив відмовити у його задоволенні.
Також, до початку розгляду справи, через канцелярію суду прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , зважаючи на те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку. В судовому засіданні дане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_12 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та просили відмовити у його задоволенні зважаючи на те, що викладені у клопотанні прокурора ризики це лише припущення, строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 закінчився ще в березні місяці, однак він зявляється до суду, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватись. Окрім цього він одружений на громадянці України, має дітей та разом з родиною постійно проживають у м. Кагарлик, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх захисники підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, просили у задоволенні клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.
До початку розгляду справи, через канцелярію суду прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , у частині обов`язків покладених на обвинуваченого, зважаючи на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується о 23 год. 59 хв. 10.04.2020 року. В судовому засіданні дане клопотання підтримав та просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 вважали за можливе відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх захисники підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, просили у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Заслухавши клопотання учасників процесу, думку сторін, ознайомившись з поданими сторонами документами та клопотаннями, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.
Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо-тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років. У ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не має постійного місця роботи, сім`ї, що свідчить про відсутність у них стійких соціальних зв`язків. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваним, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, вони можуть переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим їм й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ними явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ними здійснення злочинів, в тому числі проти власності громадян.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинувачуваним даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинувачених від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачуваним ОСОБА_8 та ОСОБА_10 належить продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_15 та ОСОБА_14 про зміну обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 суд приходить до наступних висновків.
Так, встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо-тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим йому й було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На думку суду, саме такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується останній має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
В той же час, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_14 та змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, а саме нічний час з визначенням обов`язків: не залишати місце проживання в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня; не залишати місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_5 ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, тощо.
Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи наявність обвинувачення ОСОБА_9 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, суд вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів окрім цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначив про те, що не має на меті переховуватися від суду та розуміє наслідки неявки на наступні судові засідання, виходячи з позиції сторони обвинувачення та зобов`язується в подальшому не порушувати встановлені судом обов`язки, строк дії запобіжного заходу відносно нього закінчився ще в березні місяці, однак він з`являється до суду, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватись. Окрім цього він одружений на громадянці України, має дітей та разом з родиною постійно проживають у м. Кагарлик, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбаченихст.177 КПК України, а саме тих, що обвинувачений може впливати на свідків, суддя вважає, що такі доводи є необґрунтованими, а є лише припущеннями. З цього приводу прокурором не було надано доказів на підтвердження вказаних ризиків. Також, пояснення прокурора в судовому засіданні не містять належного обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_9 , суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України Кодексу, і на які вказує прокурор для обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Суд вважає, що за встановлених у судовому засіданні обставин обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_9 є безпідставним, оскільки будь-яких доказів тому, що останній може впливати на свідків якимось чином, в судовому засіданні прокурором не надано та не наведено переконливих доводів цьому.
Особисте зобов`язання є найм`якішим видом запобіжного заходу, визначеного КПК України та відповідає тяжкості злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 , з урахуванням його відношення до скоєного.
З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого застосовує більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на два місяці, з наступними обов`язками: не залишати місця проживання ( АДРЕСА_4 ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, тощо. Такий висновок прийнято з урахуванням обставин, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України.
Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , у частині обов`язків покладених на обвинуваченого суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2020 року продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до 10 квітня 2020 року включно з альтернативою внесення застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
08.04.2020 року обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави та покладено відповідні обов`язки у межах строку досудового розслідування, тобто до 10.04.2020 року включно.
Однак незважаючи на внесення обвинуваченим застави, колегія суддів вважає, що раніше заявлені ризики при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 не зменшились. Окрім цього, останній не має постійного місця проживання, сім`ї, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.
У зв`язку з вищевикладеним суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та встановити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді раніше визначеного розміру застави (сплачено 168 160 грн.) з покладенням відповідних обов`язків терміном на два місяці, а саме: не залишати місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_6 ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, тощо.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 115, 128, 170-174, 176-197, 199, 202, 291, 303, 314, 315, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Застосувати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем тимчасово проживання терміном на два місяці з визначенням наступних обов`язків: не залишати місяця проживання в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня; не залишати місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_5 ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, тощо.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить до 24.00 год. 09.06.2020 року.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді визначеного раніше розміру застави (сплачено 168 160 грн.) з визначенням обов`язків на два місяці, а саме: не залишати місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_6 ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, тощо.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді застави з визначенням обов`язків обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить до 24.00 год. 09.06.2020 року.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, з наступними обов`язками: не залишати місця проживання ( АДРЕСА_4 ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не спілкуватися особисто чи через третіх осіб з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, тощо.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , становить до 24.00 год. 09.06.2020 року.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України до 24.00 год. 09.06.2020 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу в розмірі 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 (сто шістдесят вісім сто шістдесят) грн.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України до 24.00 год. 09.06.2020 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заставу в розмірі 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 (сто шістдесят вісім сто шістдесят) грн.

Сума застави протягом дії ухвали може бути внесена у національній грошовій одиниці як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; рахунок отримувача UA0018661; Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).
В разі внесення застави, покласти на обвинувачених: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з місця тимчасового проживання на території України (повідомити про місце знаходження); надати номери засобів зв`язку; не спілкуватися з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.
У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.
Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом 60 діб, з моменту звільнення з під варти.
Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.04.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3