УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №370/3464/19

"24" квітня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області
скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 06.12.2019 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
В с т а н о в и в :
скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на повідомлення про підозру від 06.12.2019 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, посилаючись на те, що 06.12.2019 року ОСОБА_4 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.
Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 18.11.2019 року вступив у попередню змову з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 стосовно вчинення розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_8 , що проживають по АДРЕСА_1 . 21.11.2019 року близько 18.00 години ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з метою заволодіння грошовими коштами та будь-яким іншим цінним майном, приїхали на автомобілі марки «RENAULT THALIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , в село Андріївка Макарівського району Київської області, де зупинили автомобіль по вулиці Слобода. Того ж дня, близько 19.00 години, ОСОБА_4 залишився чекати в автомобілі, а ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , взявши з собою заздалегідь заготовлені чорні балаклави з горизонтальними прорізами для очей та рота, дерев`яні палиці, липку армовану стрічку (скотч) та пластикові хомути, пішли до господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 21.11.2019 року близько 19.00 години, потрапили на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, де біля вхідних дверей до будинку зустріли ОСОБА_10 , у зв`язку із чим ОСОБА_6 , діючи з метою продовження злочинного нападу для заволодіння чужим майном, у невстановлений спосіб, наніс удари в область обличчя ОСОБА_10 , від яких останній втратив рівновагу та впав на бетонну бруківку подвір`я, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми. Після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 зв`язали липкою стрічкою руки ОСОБА_10 та затягнули його до ванної кімнати, розташованої в середині вищевказаного житлового будинку, де його залишили, а самі направилися до спальної кімнати будинку, де на той час відпочивала ОСОБА_11 . Зайшовши до спальної кімнати, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 , погрожуючи дерев`яними палицями ОСОБА_11 , тобто погрожуючи застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, стали вимагати в останньої грошові кошти, зв`язуючи при цьому їй руки липкою стрічкою.
В подальшому, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 , впевнившись у тому, що застосовані ними заходи насильницького характеру дали результат і ОСОБА_11 перебуває в стані раптової несподіваної небезпеки і сприймає такі погрози як реальні, вивели її з кімнати, де прив`язали руки ОСОБА_11 липкою стрічкою до перил сходів, які ведуть на другий поверх даного будинку. Далі ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 залізли до приміщення погребу, вхід до якого знаходився в середині будинку. Доки нападники перебували в погребі, ОСОБА_11 вдалося розірвати липку стрічку, якою були зв`язані її руки, таким чином звільнившись, після чого остання намагалася закрити дверцята до приміщення погребу, в якому на той час знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , проте останнім вдалося перешкодити діям ОСОБА_11 , відкрити дверцята погребу і вилізти з нього. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , обурившись на дії ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний напад, спрямований на заволодіння чужим майном, перевели ОСОБА_11 до вітальні будинку, посадили її на крісло та зв`язали їй хусткою ноги, а руки за допомогою липкої стрічки та пластикових хомутів, які мали при собі. При цьому, нападники нанесли руками ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, шиї та грудної клітини.
Продовжуючи вчиняти свої злочинні дії, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відкрито, незаконно, заволоділи наступним майном ОСОБА_10 і ОСОБА_11 : грошовими коштами в розмірі 600.00 гривень та золотими прикрасами, а саме; двома золотими ланцюжками, двома золотими хрестиками і трьома золотими каблучками.
Заволодівши переліченим майном, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 залишили вищевказаний будинок, вийшли із території домогосподарства на АДРЕСА_1 , якою повернулися до автомобіля марки «RENAULT THALIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , що стояв на вулицю Слобода в даному населеному пункті, і за кермом якого за їх попередньою домовленістю чекав ОСОБА_4 . Після цього, вони всі втрьох із викраденим майном поїхали на вказаному автомобілі в напрямку смт Бородянка Київської області, спричинивши матеріальну шкоду сім`ї ОСОБА_8 .
Скаржник стверджує, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто, у розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Як вбачається з тексту підозри ОСОБА_4 , жодних активних дій, які складають об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, безпосередньо він не вчиняв, а саме: ОСОБА_4 не вчиняв розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , не вчиняв фізичне та/або психічне насильство по відношенню до потерпілої ОСОБА_11 та не проникав до їх житла - в будинок по АДРЕСА_1 .
При цьому, напад на потерпілих ОСОБА_8 вчинили інші особи, зазначені в підозрі: ОСОБА_9 і ОСОБА_6 .
Так, саме ОСОБА_6 за версію сторони обвинувачення наносив удари потерпілому ОСОБА_10 , від яких останній впав на бруківку та отримав тілесні ушкодження, а в подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 зв`язували потерпілого липкою стрічкою. Також, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 разом зв`язали потерпілу ОСОБА_11 і погрожували їй дерев`яними палицями, тобто, саме ці особи вчиняли фізичне і психічне насильство по відношенню до обох потерпілих. Всі зазначені протиправні дії ОСОБА_6 і ОСОБА_9 вчиняли проникнувши у житло потерпілих по АДРЕСА_1 .
В цей час підозрюваний ОСОБА_4 перебував поза межами вказаного будинковолодіння та знаходився за домовленістю в автомобілі марки «RENAULT THALIA», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Слобода цього ж населеного пункту.
При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 частково визнав свою вину, а саме: в діянні, яке можна кваліфікувати за ст.185 КК України, але не визнав вину в діянні, яке можна кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України.
Так, на стадії досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 логічно і послідовно пояснював про те, що до м. Києва прибув для пошуку роботи в сфері торгівлі або іншої, познайомився з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , які запропонували йому роботу водієм, яка полягала в тому, щоб привести ОСОБА_6 і ОСОБА_12 в село Андріївка Макарівського району Київської області, де в підвалі будинковолодіння по вулиці Шевченка, 39, лежать мільйон доларів США, які потрібно таємно забрати. Деякий час вони їздили до села Андріївка та спостерігали за будинком по АДРЕСА_1 , вивчали, хто приїздить до будинку, чи є собаки та інше. В день вчинення злочину 21.11.2019 року він, ОСОБА_4 , розумів, що за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 і ОСОБА_5 вони планували вчинити таємне викрадення майна - грошових коштів сім`ї ОСОБА_8 і його роль полягала в керуванні автомобілем марки «RENAULT THALIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , він повинен був привести ОСОБА_6 і ОСОБА_12 до місця вчинення злочину і відвести після його вчинення. Про те, що відбувалось в будинковолодінні 21.11.2019 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та потерпілими йому, ОСОБА_4 , не було відомо.
Такі показання підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджуються показаннями іншого підозрюваного ОСОБА_12 , який показав про те, що попередня домовленість між ними, про яку був освідомлений ОСОБА_4 та на яку погодився останній, полягала у таємному викраденні майна потерпілих ОСОБА_8 . ОСОБА_4 не було відомо про обставини, які мали місце 21.11.2019 року в межах будинковолодіння по АДРЕСА_1 , його роль зводилася до ролі водія.
Потерпіла ОСОБА_11 показала, що нападників було двоє і їх особи досудовим розслідуванням встановлені - це ОСОБА_6 і ОСОБА_13 .
Таким чином, в даному кримінальному провадженні мав місце ексцес виконавців ОСОБА_6 і ОСОБА_12 .
Оскільки спільним умислом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_12 не охоплювалось вчинення нападу на потерпілих ОСОБА_8 , з метою заволодіння їх майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останніх, та/або із погрозою застосування такого насильства (розбій), з проникненням у житло, ОСОБА_4 в силу ч.5 ст.29 КК України не повинен нести відповідальність за діяння, вчинені ОСОБА_6 і ОСОБА_5 поза їхнім спільним умислом.
В даній справі в повідомленні про підозру ОСОБА_4 і доданих до нього матеріалів не міститься об`єктивних даних, які у їх сукупності та поза розумним сумнівом можуть переконати незацікавлену особу зробити висновок про наявність в діянні ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
В даній справі підозра не містить жодних доказів (інформації, фактів) причетності ОСОБА_4 до розбійного нападу (розбою) і протягом строку проведення досудового розслідування дана підозра не укріпилася та не підтвердилася, а навпаки, стала спростованою, що свідчить про її необґрунтованість та очевидно робить не виправданим подальше розслідування щодо ОСОБА_4 в межах необґрунтованої підозри за ч.3 ст.187 КК України.
Скаржник зазначає, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні скарги заслуговують на увагу й характеризуючи особу та сімейний стан ОСОБА_4 матеріали, зокрема:
1) ОСОБА_4 з 23.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 ;
2)наявність на утриманні у ОСОБА_4 чотирьох малолітніх дітей підтверджується;
3)Згідно довідки №779 і довідки №773 від 16.01.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 і має наступний склад сім`ї:
- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина,
- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка,
- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка,
- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син,
- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - дочка;
4) згідно характеристики за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Скаржник просить: повідомлення від 06.12.2019 року ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, - скасувати.
Скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в скарзі.
Прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_20 проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що повідомлення про підозру є обґрунтованим, всі обставини справи досліджувалися всебічно. Повідомлення про підозру містить всі необхідні реквізити. 03.03.2020 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу, при цьому обґрунтованість підозри досліджувалася слідчим суддею.
Слідчий Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про час та місце розгляду скарги повідомлявся судовою повісткою, проте до суду не з?явився, про причини неявки не повідомив, матеріалів кримінального провадження для огляду не надав.
В судовому засіданні встановлено, що відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України внесені 21.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000661.

06.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
В рамках вказаного провадження допитано потерпілу ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_12 .

09.12.2019 року було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_12 .

10.12.2019 року було проведено слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно довідки про судимість, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
До матеріалів справи додано водійське посвідчення громадянина Киргизької Республіки на ім?я ОСОБА_4 .

Відповідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 06.12.2019 року, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 03.02.2020 року включно.

З документів, наданих захисником ОСОБА_3 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_21 , від вказаного шлюбу мають 4 дітей.

З побутової характеристик вбачається, що ОСОБА_4 комунікабельний, ввічливий, чуйний, без шкідливих звичок. Громадський порядок не порушував, скарг на нього не надходило.

Згідно довідок, наданих консульським відділом Посольства Киргизької Республіки в Україні, ОСОБА_4 судимостей не має, в розшуку не значиться, на наркологічному обліку та на обліку в психоневрологічному центрі не значиться.

Згідно вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог п.2 ст.277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно вимог ст.368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Аналіз положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки доводи захисника ОСОБА_3 у скарзі на повідомлення про підозру ОСОБА_4 фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру в порядку ст.303 КПК України.
Суд також звертає увагу на те, що зі змісту скарги не вбачається відомостей стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.277, 278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4
у х в а л и в:
у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 27.04.2020 року о 10.00 годині в залі судових засідань №1 Макарівського районного суду Київської області.
Суддя