Ухвала
Іменем України

10 січня 2019 р.

м. Київ
Справа № 585/163/16-к
Провадження № 51-5816 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року,
встановив:
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року касаційну скаргу засудженої було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.
Зокрема серед недоліків було зазначено те, що засуджена всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України не долучила до касаційної скарги копії оскаржуваних рішень. Крім того засудженою було вказано на невірну оцінку та недостовірність окремих доказів, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції..
У межах визначеного судом строку засуджена повторно звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки усунула лише частково. Зокрема засудженою на усунення недоліків касаційної скарги було надіслано копії оскаржуваних судових рішень.
Однак, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК України цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК України є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, усупереч цим положенням процесуального закону засуджена ОСОБА_4 у повторній касаційній скарзі знову не погоджується з оцінкою судом окремих доказів, що і вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, але відповідно до статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Також засуджена, вказуючи на недопустимість деяких доказів, не посилається на конкретні порушення вимог окремих положень КПК України в цьому аспекті.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі обґрунтування заявлених вимог в контексті положень ст. ст. 412-414, 438 КПК України перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, у наданий строк засуджена недоліки касаційної скарги не усунула, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.
Також Верховний Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджена може скористатись правовою допомогою захисника. Право на правову допомогу захисника за рахунок держави гарантоване статтею 59 Конституції України, п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України та п. 7 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3