ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/364/20 Справа № 711/130/20 Категорія: ст.539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкасиі від 29 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , 1974 року народження,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 за даною справою засуджений 04.11.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.115 КК України до восьми років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 17.02.2016 року зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 12.05.2015 по 17.02.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 12.05.2015 року.

Кінець строку: 07.08.2022 року.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Придніпровського районного суду м.Черкаси про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2020 року в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_7 відмовлено, з таких обставин, що останній не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання, замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме обмеження волі. При цьому зазначає, що з перших днів відбування покарання в ЧВК№62 виконує внутрішній розпорядок, навчався в профтехучилищі ВК№62 по спеціальності «Токар», має подяку і позитивну характеристику з училища. Працював на промисловій зоні, має 3 подяки-заохочення, надані начальником установи. На даний час не працює, оскільки немає роботи по професії електрогазозварювальника. Навчається в даний час в училищі на спеціальності «слюсар механоскладальних робіт». Мав 7 стягнень за порушення внутрішнього розпорядку, які на даний час погашені. Являється військовослужбовцем ЗСУ, атовець, приймав участь в бойових діях за що був нагороджений подяками та грамотою. Свою вину в скоєному злочині визнав частково, однак щиро розкаюється та зобов`язується ніколи не порушувати Закону України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_7 який просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвала районного суду вказаним вимогам відповідає в повному обсязі..

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_7 засуджений 04,11.2015 року Костянтинівським міськрайоиним судом Донецької області за ч, 1 ст.115 КК України до 08 років позбавлення волі.

Під час утримання в «Артемівський слідчий ізолятор» порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень не мав. До праці не залучався, заохочень не мав.

В державній установі «Черкаська виправна колонія «(№ 62)» відбуває покарання з 23.03.2016 року. За час відбування покарання в установі характеризується посередньо, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення па даний час погашені у встановленому законом, порядку. Допущені порушення, виражались: у невиконанні законних вимог персоналу установи, нетактовній поведінці, не виконанні розпорядку дня установи.

На виробництві установи не працевлаштований за відсутністю бажання працювати, але приймав участь в роботах по благоустрою установи, за що 3 рази заохочувався правами начальника установи.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться, не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймав участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком « Професія». У 2017 році закінчив навчальний центр № 62 при установі та присвоєно кваліфікацію « токар III розряду».

14.08.2018 року на засіданні адміністративної комісії відмовлено у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації як засудженому, який не стає на шлях виправлення.

21.12.2019 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як засудженому, який не став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Беручи до уваги комплексний підхід до особи засудженого, враховуючи наявність 7 стягнень, останнє з яких було накладено протягом року (13.06.2019 року) до часу звернення з клопотанням до районного суду, наявність лише 3 заохочень, що свідчить не про бажання стати на шлях виправлення, а про корекцію поведінки для можливості застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, колегія суддів також враховує позицію адміністрації установи, де відбуває покарання засуджений, яка відмовила засудженому ОСОБА_7 у задоволенні пільг, передбачених, а саме: відмовлено у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації, як засудженому, який не стає на шлях виправлення та відмова в застосуванні положень ст.82 КК України, як такому засудженому, що не став на шлях виправлення.

Враховуючи вищевказане, і те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог Пленуму ВСУ та КК України та дійшов вірного висновку про те, що необхідно відмовити ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому доводи апеляційної скарги засудженого є не обґрунтованими. Виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основним орієнтиром для оцінки ступеня виправлення, застосування різних видів заохочення є такі показники, визначені у чинному кримінальному та кримінально-виконавчому законодавстві: сумлінна поведінка, сумлінне ставлення до праці, до навчання, активна участь у роботі самодіяльних організацій. Крім того сумлінна поведінка і ставлення до праці враховується за весь період перебування засудженого у виправно-трудовій установі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 без задоволення, у зв`язку з чим ухвалу суду Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя -

Судді