Справа № 947/6528/20
Провадження № 1-кп/947/898/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 21.02.2020 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, інваліду ІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні станції технічного обслуговування «Таксопарк», до якого мав вільний доступ, оскільки проходив на вказаній станції технічного обслуговування учбову практику, яке розташовано по вул. Комарова, 12 в м. Одесі у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з тумбочки, яка знаходилась на території вищезазначеної станції технічного обслуговування, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-I9082» в корпусі білого кольору, вартістю 573 гривні 80 копійок, який був в чорному силіконовому чохлі, вартість якого становить 28 гривень 00 копійок та мультимарочний авто канер для діагностики автомобіля марки «Launch» моделі «Easy Diag» чорно-жовтого кольору, вартістю 7803 гривні 33 копійок. Загалом ОСОБА_5 викрав майно, що належить ОСОБА_4 на загальну суму 8405 гривень 13 копійок.
Після чого ОСОБА_5 , з викраденим майном залишив місце кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальні збитки потерпілому на загальну суму 8405 гривень 13 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майно (крадіжка).

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості укладені із дотриманням вимог КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.
23.03.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_4 з другої сторони було складено угоду про примирення.

Згідно вищевказаної угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_5 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та щиро розкаявся в скоєному;

Матеріальну шкоду заподіяну потерпілому ОСОБА_4 , відшкодована у ході досудового розслідування, а саме викрадене майно повернуто потерпілому.

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та відшкодування матеріальної шкоду в повному обсязі, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки, скоїв злочин невеликої тяжкості вперше, що свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 визнав винним себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав укладання угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав укладання угоди про примирення.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, оскільки санкція статті 185 ч.1 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років..
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 23.03.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_4 з другої сторони затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, у сумі 1256 гривень 08 копійки.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1