Номер провадження: 11-кп/813/1691/19
Номер справи місцевого суду: 511/1765/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.09.2019 р. у кримінальному провадженні № 0000978 від 14.08.2017 р. стосовно:
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благоєве Великомихайлівського р-ну Одеської обл., громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, працюючої провідником потягів на Одеській залізниці, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України, та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відрахований з моменту її фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Вирішено питання щодо речових доказів та арешту майна.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона, будучи вагітною четвертою дитиною з лютого по серпень 2017 року, 03.08.2017 року, перебуваючи на пізньому терміні вагітності, не перебуваючи на відповідному обліку у медичному закладі у лікарів, за станом здоров`я відчула настання фізіологічного процесу народження дитини (пологів) і на підґрунті внутрішньо-сімейних відносин, конфлікту з чоловіком та проблем фінансового характеру, з метою приховання народження дитини прибула до домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_9 , достеменно знаючи про відсутність в будинку чоловіка та сторонніх осіб.
Далі, реалізуючи свій злочинний намір, без кваліфікованої медичної допомоги, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 самостійно в необладнаній для пологів кімнаті народила новонароджену, життєздатну дитину чоловічої статті.
Одразу після природного виходу дитини з пологового шляху, ОСОБА_7 , на ґрунті вираженої емоційної напруги, викликаної самими пологами, перебуваючи в обумовленому пологами психологічному стані, усвідомлюючи той факт, що дитина народилася живою від`єднала дитину від пуповини, діючи з раптово виниклим умислом направленим на вбивство новонародженої дитини і з метою доведення цього умислу до кінця, злочинно розуміючи, що без доступу повітря у поліетиленовому пакеті новонароджена дитина помре, ОСОБА_7 умисно в приготовлений поліетиленовий пакет помістила новонароджену дитину, а далі пакет з немовлям помістила під кришку дивану в одній із кімнат будинку, після чого покинула будинок.
Своїми діями, згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_7 заподіяла дитині фізичну шкоду здоров`ю у вигляді набряку головного мозку з осередками деструкції та набряку легенів, а також смерть, яка настала в результаті асфіксії від закриття у замкненому просторі (поліетиленовому пакеті).

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , не оспорюючи винуватості у вчиненні інкримінованого їй злочину, не погодився з мірою покарання, вважаючи, що призначене покарання повинне бути пом`якшено, посилаючись на таке:
- судом 1-ої інстанції, не прийняті до уваги дані про особу обвинуваченої, її щире каяття у скоєнні злочину, сімейний та матеріальний стани, майбутнє трьох дітей у випадку залишення вироку без змін. Так, на даний час на утриманні ОСОБА_7 знаходиться троє дітей, двоє з яких є неповнолітніми та навчаються в школі, а ОСОБА_10 , 2001 р.н., навчається на контрактній основі в Одеському національному політехнічному університеті, і зазначений контракт сплачує саме обвинувачена ОСОБА_7 , так як батько дітей пішов із сім`ї та на даний час їм не допомагає, мешкає окремо і за наявною інформацією служить за контрактом в ЗСУ.
Посилаючись на такі доводи, захисник просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_7 більше м`яке покарання, без застосування реального позбавлення волі з покладенням на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, прокурор заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та просив відмовити у її задоволенні.
Заслухавши доповідь суді, пояснення обвинуваченої, її захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В судовому засіданні суду 1-ої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала та надала показання, в яких послідовно розповіла про обставини вчинення злочину.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, що їй інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на наступні докази:
- медичну картку стаціонарного хворого № 2630, згідно якої 03.08.2017 року в 20 годині 10 хвилин новонароджений хлопчик ОСОБА_11 , мати якого ОСОБА_7 , був доставлений машиною швидкої медичної допомоги до дитячого відділення КУ «Роздільнянська ЦРБ» із занедбаного будинку, розташованого на АДРЕСА_2 , де його знайшли в двох поліетиленових пакетах, щільно зав`язаних, у важкому стані за рахунок тривалої гіпоксії, з попереднім діагнозом набряком легенів, головного мозку, об`єднане вираження ЦНС. Будинок належить чоловіку обвинуваченої - ОСОБА_9 згідно витягу з Реєстру прав на нерухоме майно ( а.с. 74, 111).
- довідкою огляду гінеколога Роздільнянської ЦРЛ від 03.08.2017 року, згідно якої в цей же день до лікарні було доставлено ОСОБА_7 та оглянуто, в ході проведеного огляду встановлено діагноз - післяпологовий період І доба, на підставі чого вказана особа могла бути матір`ю новонародженої дитини. (а.с.77).
- телефонне повідомлення від 03.08.2017 р. до Роздільнянської ЦРЛ та до Роздільнянського ВП, яке надійшло від ОСОБА_9 - чоловіка обвинуваченої, в якому він зазначив, що у власному будинку на АДРЕСА_2 він знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходиться новонароджена дитина (хлопчик) (а.с.66).
- протокол огляду місця події від 03.08.2017 року, яким встановлено, що в недобудованому занедбаному будинку по АДРЕСА_2 , де було знайдено до цього новонароджену дитину, виявлені численні плями бурого кольору, які є як на підлозі, так і на дивані в кімнаті. Крім цього, під час огляду вилучено пакет чорного кольору, в якому знаходився шматок тканини з плямами бурого кольору та шматки серветок з плямами бурого кольору, що зокрема підтверджено і фототаблицями доданими до вказаного протоколу. Під час огляду вилучено зрізи з обшивка дивану, зріз з покривала, зіскоб з підлоги, чорний пакет з тканиною з плямами бурого кольору, які в подальшому було залучено по справі постановою слідчого від 14.08.2017 року в якості речових доказів. (а.с.68,84)
- протокол огляду предметів від 14.08.2017 року, згідно з яким були оглянуті: - зріз з дивану з плямами бурого кольору; - пакет поліетиленовий з тканиною з плямами бурого кольору та серветками; - зріз з покривала з плямою бурого кольору; - зіскоб з кам`яної підлоги з плями бурого кольору (а.с.83, 84).
- лікарське свідоцтво про перенитальну смерть за №87 від 09.08.2017 року у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина чоловічої статі ОСОБА_12 , яка померла на наступний день ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті є механічна асфіксія (задушення) у замкнутому просторі. ( а.с.163)
- висновок експерта №78/87 від 08.08.2017 року, згідно з яким смерть новонародженої дитини - ОСОБА_12 безпосередньо настала внаслідок вираженого набряку головного мозку, на що вказують дані розтину трупа і результати гістологічного дослідження внутрішніх органів. Ознак тілесних ушкоджень, а також яких-небудь вад розвитку при дослідженні трупа не виявлено; (а.с.90-92)
- висновок комісійної експертизи №314 від 08.11.2017 року, яким підтверджений висновок первинної судово-медичної експертизи, згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 є асфіксія від закриття у замкнутому просторі (поліетиленовий пакет). На це вказують характерні ознаки даного виду смерті рідкий стан крові, повнокров`я органів, крововиливи у тканину легень, під ендокардом, капсулою печінки та нирок (плями Тарльє), набряк головного мозку та легенів; (а.с.122-129).
- висновок експерта №781 від 04.09.2017 року, згідно з яким кров обвинуваченої ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти В. Цим же висновком експерта встановлено, що на речових доказах по даному кримінальному провадженню - зрізі тканини, фрагменті дерев`яного дивану, зіскобі з підлоги, шматку тканини, вилучених по АДРЕСА_2 , в плямах бурого кольору виявлено кров людини саме групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, що не виключається походження крові від обвинуваченої ОСОБА_7 ; (а.с. 86-89)
- лист Роздільнянської ЦРЛ від 09.03.2018 року, згідно з яким ОСОБА_7 було надано медичну допомогу лікарями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також зазначено, що ОСОБА_7 на обліку, як вагітна у період часу з 01.02.2017 року по 03.08.2017 року у жіночій консультації не перебувала (а.с.115);
- висновок судово - психіатричної експертизи № 251 від 13.06.2018 року, згідно з яким ОСОБА_7 ознак психічного захворювання не виявляє, на хронічний психічний розлад психічної діяльності не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляла, за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.133).

Дослідивши та належним чином оцінивши наведені докази, у співвідношенні із показаннями обвинуваченої, яка в чіткій послідовності з визначенням нетривалого проміжку часу описала свої дії як до народження дитини, так і під час пологів, а далі в післяродовий період, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_7 вчинила інкримінований їй злочин за обставин, встановлених в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 117 КК України, як умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначив у вироку, що враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, якапроживає в м. Роздільна Одеської області, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійну роботу та працює провідником пасажирського вагону в ПАТ «Укрзалізниця». У ОСОБА_15 троє дітей, старший син ОСОБА_16 на теперішній час досяг повнолітнього віку. Двоє менших дітей донька ОСОБА_17 , 2006 року народження, та син ОСОБА_18 , 2009 року народження, проживають разом з матір`ю.

Апеляційний суд вважає голослівними доводи апеляційної скарги про те, що судом 1-ої інстанції не прийняті до уваги дані про особу обвинуваченої, її щире каяття у скоєнні злочину, сімейний та матеріальний стани, майбутнє трьох дітей, з огляду на наступне.
У вироку, суд визнав обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_7 визнання нею своєї вини, та щире розкаяння у вчиненні злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.
При призначенні покарання суд 1-ої інстанції, об`єктивно врахував особливості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а саме вчинення злочину проти життя людини, а саме новонародженої дитини.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ої інстанції про те, що мотиви вбивства новонародженої дитини, на які посилалась ОСОБА_15 , такі як сором у зв`язку з позашлюбною вагітністю, низький рівень матеріального забезпечення, неможливість в подальшому матеріально забезпечити чотирьох дітей, не дають суду підстави для призначення їй покарання, не пов`язаного із позбавленням волі.
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що доводи обвинуваченої щодо наявності в неї на утриманні трьох дітей, були ретельно перевірені під час постановлення вироку та апеляційного розгляду та не можуть слугувати беззаперечними підставами для пом`якшення призначеного їй покарання.
Окрім того, апеляційний суд враховує, що у неповнолітніх дітей: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батько ОСОБА_9 , який не позбавлений батьківських прав та обов`язком якого є їх утримання.
Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Оцінивши сукупність наведених вище обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та обгрунтовано призначив їй покарання, яке належить відбувати реально, в межах санкції ст. 117 КК України, а при визначенні терміну покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченої у вчиненні злочину та наявність у неї двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині визначення кваліфікації дій обвинуваченої та призначення їй покарання, є законним і справедливим, а покарання правильно призначено за правилами ст. 65 КК України, тому підстав для зміни вироку суду першої інстанції, - немає.
Згідно з вироком суду 1-ої інстанції строк відбуття покарання ОСОБА_7 необхідно відраховувати з моменту її фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Разом з тим, вирок суду 1-ої інстанції відповідно до положень ст. 532 КК України набирає законної сили з моменту оголошення ухвали апеляційним судом, у зв`язку з чим, для забезпечення виконання вироку, засуджену ОСОБА_7 необхідно затримати у залі апеляційного суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання вироку.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського райсуду Одеської області від 04.09.2019 р., яким ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України залишити без змін.

Для забезпечення виконання вироку, засуджену ОСОБА_7 затримати у залі апеляційного суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4