11-сс/804/97/20
263/1328/20

11-сс/804/97/20
263/1328/20
Головуючий 1-ї інстанції: Ікорська Є.С.
Доповідач: Топчій Т.В.

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:
головуючого судді Топчій Т.В.
суддів Свіягіної І.М., Куракової В.В.
при секретарі Меркулової Я.О.
за участю прокурора Далевського В.М.
захисника Дорофієнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника Дорофієнко В.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Старший слідчий в ОВС відділу СУ Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області Машкін М.О. звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів без визначення розміру застави.
07 грудня 2019 року ОСОБА_2 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
07 грудня 2019 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до якої протягом останніх років поміж родинами Агаєвих та Бабахані неодноразово виникали конфлікти з причин взаємної особистої неповаги один до одного. Під час конфліктів неодноразово вчинялись кримінальні правопорушення, пов`язані із вчиненням злочинів проти життя і здоров`я особи, громадського порядку та моральності, потерпілими в яких виступали як члени родини, так і друзі родин ОСОБА_3 та Бабахані. При цьому у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 також склались довготривалі особисті неприязні стосунки із родиною Бабахані, тому, що останні підтримують тривалі дружні стосунки із родиною ОСОБА_3 .
Так, 06 грудня 2019 року, близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , відчуваючи гостру особисту неприязнь до родини Бабахані, вступили поміж собою у попередню змову щодо вчинення умисного вбивства родини Бабахані із застосуванням вогнепальної зброї.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2019 року підозрюваному ОСОБА_2 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 лютого 2020 року включно.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 січня 2020 року продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_2 до 30 березня 2020 року включно.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник підозрюваного адвокат Дорофієнко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого суді скасувати, та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Зазначає, що слідчий суддя безпідставно та необ`єктивно прийняв сторону обвинувачення, та визнав обґрунтованою підозру у ОСОБА_2 інкримінованого кримінального правопорушення.
Так, слідчий суддя як на доказ обґрунтованої підозри ОСОБА_2 послався на протокол його впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_6 , проте, на думку захисника, до цього доказу слід ставитись критично, оскільки сторона обвинувачення категорично наголошувала на тому, що між вказаними особами існує давній конфлікт, у зв`язку з чим ці особи знали один одного особисто ще до події, яка розглядається, та фактично впізнання було проведено не у зв`язку з пострілами, які сталися 06.12.2019 р., а коли потерпіла називала прізвище ОСОБА_2 , то вона вже знала, який вигляд має ця особа.
Також захисника зауважує, що за даними досудового слідства 06.12.2019 р. постріли були здійснені у 16-30 годині в районі житлових багатоповерхових будинків № 8 та 9 на м-ні Лазурний, тобто в густо населеному місці. Але з якихось незрозумілих причин немає жодного протоколу допиту свідків, які не є сторонами конфлікту, а є незаінтересованими особами.
Зазначає, що ОСОБА_8 не міг бути причетним до стрілянини, яка відбулася 06.12.2019 р., оскільки в цей час він перебував в іншому місці, а саме:
- За інформацією, яка міститься в Повідомленні про стрільбу вказано, що це скоєно 06.12.2019 р. об 16-31 годині.
- Аналогічна інформація міститься в протоколах допитів потерпілої та свідків з ї сторони.
- Сторона захисту надала відеофайл з камери спостереження відділенні № З ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. ГІокровськ, вул. Поштова, 12, з якого вбачаються, що ОСОБА_2 разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 у вказаний день в період часу з 16:24:56 години до 16:26:22 години знаходилися у вказаному відділенні та отримували посилку для ОСОБА_9
Сторона захисту надала інформацію, що від відділення № З ТОВ «Нова Пошта» в м. Покровську до будинків 8-9 на м-ні Лазурний необхідно витратити не менш 7 хвилин, рухаючись на автомобілі. Цей час був фактично підтверджений прокурором при розгляді клопотання.
- Таким чином сторона захисту фактично довела алібі ОСОБА_10 на час вчинення стрілянини, тоді як досудове слідство цю інформацію не спростувало, та взагалі нічого не зробило майже за 2 місяці.
- Свідок Соловйов під присягою дав покази, що ОСОБА_2 задовго до приїзду на відділення Нової Пошти і після - майже за 17-ту годину того дня був разом з ним та нікуди не відлучався.
Тобто версія слідства про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в момент скоєння пострілів по автомобілю потерпілої знаходилися поруч спростовується повністю наданими захистом доказами.
Всі ці фактори категорично свідчать про необґрунтованість підозри відносно ОСОБА_2 та наявності у нього безумовного алібі на час інкримінованого злочину.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника Дорофієнко В.М.., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора Далевського В.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного та просив відмовити у її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного за таких підстав.
Мотиви суду.
Виходячи зі змісту ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України повинно містити виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою розглядається слідчим суддею за правилами, встановленими для розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що ці обставини виправдовують подальше утримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).
Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2 , слідчий суддя послався на зібрані у кримінальному проваджені докази: протокол огляду автомобілю марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_3 ; протокол огляду місця події ділянки місцевості поблизу будинку № 8 мікрорайону Лазурний міста Покровська; протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протокол впізнання ОСОБА_4 за фотознімками, який проводився за участю потерпілої ОСОБА_6 ; протокол впізнання ОСОБА_2 за фотознімками, який проводився за участю потерпілої ОСОБА_6 ; протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_5 ; протокол огляду місця події ділянки місцевості поблизу будинку № 8 мікрорайону Лазурний міста Покровська.
Данні, наведені захисником в апеляційній скарзі, стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_2 та наявності у нього безумовного алібі на час інкримінованого злочину, оскільки захистом встановлено, що він був на ТОВ « Нова пошта» за адресою: вул. Поштова, 12 м. Покровськ 06 грудня 2019 року, близько 16 години 20 26 хвилин, з посиланням на докази захисту покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповіді військового комісаріату Покровсько-Ясинуваьського об`єднаного міського військового комісаріату з узгодженими розбіжностями в часі, протоколу слідчого експерименту проведеного слідчим 10.02.20 року з хронометражем пересування автомобіля ВАЗ з «Нової пошти» до місця вчинення замаху на вбивство потерпілих, колегія суддів відкидає. В цій частині доводи апеляційні доводи захисту щодо критики відомостей зібраних слідством про час вчинення злочину, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки з показів потерпілих Бабахані вбачається, що час вчинення кримінального правопорушення був зазначений ними орієнтовно, тому для точного встановлення часу вчинення злочину необхідно провести низку слідчих дій, узгодити або спростувати відомості надані потерпілими та стороною захисту, провести слідчі експерименти, відповідні експертизи та прийняти обґрунтоване процесуальне рішення. Колегія суддів також виходить з того, що на цій, початковій стадії слідства, суд перевіряє наявність обґрунтованого припущення про можливе вчинення ОСОБА_2 інкримінованого кримінального правопорушення.
Не приймаються до уваги і доводи захисника стосовно недопустимості як доказу обґрунтованої підозри ОСОБА_2 - протоколу його впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_6 , оскільки між вказаними особами існує давній конфлікт, оскільки на підтвердження цих доводів стороною захисту не надано відповідних достовірних відомостей. Про високу ймовірність причетності ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованість підозри свідчать відомості надані свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які вказують на ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як на осіб, що його вчинили, протоколами огляду місця події, огляду автомобіля БМВ АН НОМЕР_4 КІ та іншими доказами, зібраними слідством на даному етапі, які не можуть бути ігноровані судом при вирішенні питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу.
Колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання ОСОБА_2 винним чи невинним у вчиненні кримінального правопорушення, тому суд апеляційної інстанції відкидає, як аргумент, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, п.п.1,12,13 ч.2 ст.115 КК України.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, про те, що слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 , виходить лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, та дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про причетність ОСОБА_2 до інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри ОСОБА_2 могли мати місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_2 в інкримінованому кримінальному правопорушенні.
Тому, доводи захисника щодо недоведеності стороною обвинувачення та безпідставності висновків суду про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.п.1,12,13 КК України є неспроможними.
Крім того, слідчий суддя у своєму рішенні правильно послався на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: ризик знищення, переховування та спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки наразі органом досудового розслідування не віднайдено зброю, з якої проводилися постріли, тому у разі застосування до ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, він може вчинити дії на знищення, переховування, спотворення такої зброї. Також, слідчий суддя правильно послався і на ризик вчинення тиску на потерпілих та свідків, а також вірогідність вчинення/доведення кримінального правопорушення до кінця відносно потерпілих та ризик продовження ним злочинної діяльності.
Погоджується колегія суддів і з висновком слідчого судді стосовно наявності ризику втечі ОСОБА_2 оскільки йому інкримінуються особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена від 10 до 15 років позбавлення волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, можливе вчинення спроби переховування ОСОБА_2 від органів досудового розслідування та у подальшому суду. На переконання колегії суддів вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_2 під вартою, та відсутні підстави для застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене, ухвала суду є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177, 178,199 ,407,422,376 КПК України, колегія судів ,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника Дорофієнко В.В., діючого в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 січня 2020 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 січня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 березня 2020 року включно за клопотанням слідчого - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді:
Топчій Т.В. Куракова В.В. Свіягіна І.М..
Судді: