В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008977 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Кривого Рогу, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,-
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи прийнятий на роботу згідно трудового договору між працівником і фізичною особою ФОП ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , наказом №3009/19-К від 30 вересня 2019 року був призначений на посаду продавця продовольчих товарів.
Будучи, згідно договору укладеного з роботодавцем, матеріально відповідальною особою та знаючи, що працівник, що працює продавцем продовольчих товарів та виконує роботу, безпосередньо пов`язану із прийомом на зберігання, обробкою, зберіганням, продажем (відпуском) матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження, ввірених йому, майна та матеріальних цінностей, або до яких він має доступ в процесі виконання роботи і у зв`язку з викладеним зобов`язується: продавець продовольчих товарів несе відповідальність: 1. за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю; 2. за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; 3. за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України.
ОСОБА_3 , у період часу з 25.10.2019 року до 28.010.2019 року керуючись єдиним умислом та користуючись сприятливими для доведення до кінця умовами, усвідомлюючи свій злочинний умисел, упевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, привласнив з каси магазину «Пиварія», що розташований за адресою м. Київ, Харківське шосе, 8, грошові кошти, що були отримані ним, шляхом перенесення суми, що не відповідає, зареєстрованій у реєстрі розрахункових операцій та яка готувалася для передачі до сейфу, різницю недостачі яких, використав на власний розсуд, що загалом склало суму 12 тисяч 10 грн., тим самим виконав усі необхідні дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що у період часу з 25.10.2019 року до 28.010.2019 року, він працюючи продавцем продовольчих товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з каси привласнив 12 тисяч 10 грн.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, яке було у його віданні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.191 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, уперше притягається до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік;
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: