г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1103/20
Номер провадження 1-кп/213/278/20
У Х В А Л А

19 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілим 12 березня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001271 від 14 грудня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив про укладення угоди про примирення між його підзахисним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання.

Потерпілий, обвинувачений та його захисник наполягають на затвердженні угоди.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

12 березня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, за якою сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст.296 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків частково приєднати до зазначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2018 у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому ОСОБА_6 зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону суд враховує, що правова кваліфікація дій ОСОБА_4 правильна, умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Зазначений злочин належить до злочинів проти громадського порядку та моральності (розділ ХІІ Кримінального Кодексу).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСС України №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XII "Злочини проти громадського порядку та моральності".

Отже, умови угоди суперечать вимогам п.2 ч.7 ст.474 КПК України не відповідають інтересам суспільства.

Таким чином судом встановлено наявність перешкод для затвердження угоди.

Керуючись ст.ст. 217, 334, 468, 469, 471, 474, 371-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної 12 березня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженню за №0001271 від 14 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.296 КК України.

Об`єднати в одне провадження виділене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч.3 ст.296 КК України та кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 по обвинуваченню за ч.2 та ч.3 ст.296 КК України.

Надати об`єднаному кримінальному провадженню єдиний номер 213/599/20, номер провадження 1-кп/213/244/20.

Судове провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1