Справа № 322/646/19
Провадження № 1-кс/314/1927/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2019 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 01.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно з матеріалами клопотання провадженні СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000088 від 01.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України щодо самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2000 створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), засновником якого та головою був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗП № 002353 ОСОБА_6 надано у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 27 га. для ведення фермерського господарства, що розташована на території Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 105/17.24-04-30 від 17.04.2019, до Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян 23.07.2012 за № 14 внесено запис про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, 30.05.2002 створено та зареєстровано Фермерське господарство « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), засновником якого та головою був (можливо і є на сьогодні) ОСОБА_8 .
Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗП № 015391 ОСОБА_8 надано у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 46,96 га. для створення фермерського господарства, що розташована на території Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 105/17.24-04-30 від 17.04.2019, до Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян внесено запис про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 (різні особи), за № 9701 та № 4485 відповідно.
Крім того, 19.10.2001 створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), засновником якого та головою був ОСОБА_9 .
Згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗП № 009998 ОСОБА_9 надано у постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 15 га. для ведення фермерського господарства.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 № 105/17.24-04-30 від 17.04.2019, до Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян 13.12.2018 за № 159 внесено.
Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.
Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.
Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.
Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність.
Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.
Згідно із частиною першою статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.
Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмірі частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23.11.2016 у справі № 6-3113цс15 та від 05.10.2016 у справі № 6- 2329цс16.
Разом з цим, незважаючи на те, що вказана земельна ділянка починаючи з дня смерті засновників нижченаведених фермерських господарств не могла використовуватись та утримуватись С(Ф)Г « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), С(Ф)Г « ОСОБА_10 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та ФГ « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), адже підстави для цього відпали внаслідок смерті осіб, яким надано у користування ці землі, ці фермерські господарства незаконно, без відповідної правової підстави заволоділи земельними ділянками сільськогосподарського призначення.
З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального процесу на стадії досудового розслідування для встановлення істини по справі виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме звітів поданих Є(Ф)Г « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), Є(Ф)Г « ОСОБА_10 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та ФГ « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай (форма 4-сг), про площі та валові збори сільськогосподарських культур плодів, ягід і винограду (форма 29-сг) за 2015-2018 роки.
Значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні полягає у подальшому визначенні законності дій службових осіб Є(Ф)Г « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), Є(Ф)Г « ОСОБА_10 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та ФГ « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення, наданих для ведення фермерських господарств.
Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 є державним органом, котрий зберігає та акумулює відповідні статистичні дані, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, не можливо, оскільки вказані документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну статистику» первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час проведення статистичних спостережень, а також адміністративні дані щодо респондентів, отримані органами державної статистики від органів, що займаються діяльністю, пов`язаною із збиранням та використанням адміністративних даних, є конфіденційною інформацією, яка охороняється Законом і використовується виключно для статистичних цілей у зведеному знеособленому вигляді.
Поширення статистичної інформації, на підставі якої можна визначити конфіденційну статистичну інформацію щодо конкретного респондента, забороняється.
Вищевказану інформації з огляду на викладене отримати іншим чином, ніж через тимчасовий доступ не можливо, у зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Суд, розглянувши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, вважає, що внесене клопотання підлягає задоволенню, оскільки, наявні підстави для надання тимчасового доступу до документів, які можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, згідно положень ч. 5 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Зважаючи, що інформація, що знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , може мати суттєве значення для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування за вказаним фактом, зокрема може бути речовими доказами у вказаному кримінальному правопорушенні, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-166, ст. 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Надати прокурору Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 тимчасовий доступ до оригіналів документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , а саме до звітів поданих С(Ф)Г « ОСОБА_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), С(Ф)Г « ОСОБА_10 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та ФГ « ОСОБА_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай (форма 4-сг), про площі та валові збори сільськогосподарських культур плодів, ягід і винограду (форма 29-сг) за 2015-2018 роки з можливістю ознайомитися з ними та зробити з них копії.

Визначити строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Кінцевим днем дії ухвали визначити 15.12.2019 року.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до положень ст. 166 КПК України, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукування та вилучення вказаних речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

15.11.2019