Справа № 487/7252/19
Провадження № 1-кс/487/7954/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив арешт на предмет, зовні схожий на штучну бороду та вуса чорного кольору, предмет, зовні схожий на перуку. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Заводським ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003772 від 25.09.2019 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. 26.09.2019 р. проведено огляд місця події, де виявлено та вилучено вказані речі, які є речовими доказами, а тому, з метою їх збереження, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення на вилученні речі арешту. Одночасно, слідчий просив поновити строк звернення до слідчого судді з клопотанням, посилаючись на проведення першочергових слідчих та розшукових дій.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити; посилався на неможливість звернення з клопотанням у строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки слідчі, що входять до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні були зайняті у першочергових слідчих діях, направлених на збирання доказів, що обгрунтовують підозру, з метою звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положеннями, закріпленими у ст. 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Оцінивши наведені в клопотанні причини пропуску строку на його подання, з урахуванням пояснень прокурора в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що Заводським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003772 від 25.09.2019 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайомий з потерпілою ОСОБА_6 протягом останніх двох років, та між ними склались дружні відносини. В подальшому ОСОБА_5 почав вести себе зухвало, наполягаючи на стосунках, проте ОСОБА_6 взаємністю не відповідала, на що ОСОБА_5 почав погрожувати фізичною розправою та навіть вбивством ОСОБА_6 . Такі погрози продовжувались до 25.09.2019.
25.09.2019 року у вечірній час ОСОБА_5 прибув до України, до місця мешкання потерпілої в місті Миколаєві, з метою реалізації раніше виниклого умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет колючо-ріжучої дії.
Цього ж дня близько 21.39 год. Оздоган Айкут, перебуваючи в магазині «Смачний кошик», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 25-А, реалізуючи раніше виниклий умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх намірів та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, заздалегідь заготовленим предметом колючо-ріжучої дії наніс не менше п`яти ударів ОСОБА_6 в область спини, від чого у останньої утворились тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран (п`яти ран спини), проникаючі в черевну порожнину, поранення печінки, внутрішньо-черевна кровотеча, проникаюча в праву плевральну порожнину з пораненням діафрагми, відкритий пневмоторакс.
Оздоган ОСОБА_7 не довів свого умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його дії були зупинені сторонніми особами, свідками кримінального правопорушення. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник.
26.09.2019 року було проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована біля перетину вулиць Нікольська та Пушкінська у м. Миколаєві, біля будинку №4 по вул. Пушкінська виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на штучну бороду та вуса чорного кольору, предмет, зовні схожий на перуку.
Таким чином, враховуючи те, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст.ст.98, 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 117, 167, 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Поновити строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на речі: предмет, зовні схожий на штучну бороду та вуса чорного кольору, предмет, зовні схожий на перуку, які вилучені 26.09.2019 р. в ході огляду місця події. Визначити місцем зберігання речей - Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали оголошений 08.10.2019 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1