Номер провадження: 11-сс/813/1660/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.09.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2019 року (провадження №1-кс/947/12346/19) про відмову у відкритті провадження по клопотанню захисника ОСОБА_4 про ініціацію судового перегляду законності позбавлення свободи ОСОБА_3 ,
встановив:
24.09.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в провадження судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2019 року про відмову у відкритті провадження по клопотанню захисника ОСОБА_4 про ініціацію судового перегляду законності позбавлення свободи ОСОБА_3 , підозрюваного за ч.2 ст.270 КК України у кримінальному провадженні №0004375, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.08.2017 року (єдиний унікальний номер судової справи 520/19785/19, (провадження №1-кс/947/12346/19), номер провадження в суді апеляційної інстанції 11-сс/813/1660/19.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження по клопотанню захисника ОСОБА_4 про ініціацію судового перегляду законності позбавлення свободи ОСОБА_3 , підозрюваного за ч.2 ст.270 КК України у кримінальному провадженні №0004375, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.08.2017 року.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями слідчого судді, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та здійснити перегляд процесуальних і матеріально-правових умов позбавлення свободи ОСОБА_3 з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, перевірити обґрунтованість підозри, якою здійснено взяття під варту ОСОБА_3 .
Перевіривши зміст апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Дослідивши подане до суду першої інстанції клопотання захисника ОСОБА_4 про ініціацію судового перегляду законності позбавлення свободи апеляційний суд дійшов до висновку, що такі клопотання за своїм змістом є скаргою, яка розглядається у відповідності до ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.
Так, відповідно до частин 2-5 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Отже, ст.206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, наведені вище положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.
У цьому провадженні ОСОБА_3 було затримано 17.08.2019 року о 19:13 год. працівниками Національної поліції України в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України. 20.08.2019 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та у відношенні підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 19:13 год., 15.10.2019 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.09.2019 року скасовано вищезазначену ухвалу суду першої інстанції та постановлену нову, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та у відношенні підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів з 19:13 год., 17.08.2019 року.
Враховуючи викладене й беручи до уваги те, що захисник подав скарги саме в порядку ст. 206 КПК України, а не в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбаченому статтями 303-308 КПК України, ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, у цьому випадку не є такою, що підлягає апеляційному оскарженню на підставі ч. 2 ст. 309 КПК України.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно зі ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. До такого переліку входять ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; ) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування .
Частиною другою цієї статті також передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Як видно зі змісту вищевказаної норми, оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження по клопотанню про ініціацію судового перегляду законності позбавлення свободи, яке за своїм змістом та вимогами є клопотанням поданим у порядку ст. 206 КПК України, до цього переліку не входить.
Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Більш того, відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Проте, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».
Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
При цьому, стаття 309 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження в ухвал слідчого судді під час досудового розслідування.
Водночас в ч.3 ст.309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.
З викладеного вбачається, що саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.
Оскільки апеляційний суд, з огляду на вимоги заявленого клопотання та доводів апеляційної скарги, виходить з того, що захисник підозрюваного до суду першої інстанції фактично подав клопотання в порядку ст.206 КПК України, яка у переліку, передбаченому ст.309 КПК України, відсутня, а тому звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 року (провадження № 51-7276 км 18).
Крім того необхідно звернути увагу на те, що, як вже було зазначено, судом апеляційної інстанції вже перевірялась законність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 . Так, 20.08.2019 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 19:13 год., 15.10.2019 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.09.2019 року скасовано вищезазначену ухвалу суду першої інстанції та постановлену нову, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів з 19:13 год., 17.08.2019 року. Ухвала набрала законної сили.
Тому апеляційний суд вважає, що подане захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 клопотання є намаганням захисту переглянути судове рішення, яке набрало законної сили, у непередбачений законом спосіб, що є неприпустимим та не відповідає завданню кримінального провадження.
Крім того, враховуючи наведене, вважаю, що права ОСОБА_3 на доступ до правосуддя не порушені, оскільки він був вислуханий судом з поставлених у клопотанні питань та їм судом була надана правова оцінка.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1 ст.5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст.309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду Одеським апеляційним судом, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 309, 392, 399 КПК України, -
ухвалив:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2019 року (провадження №1-кс/947/12346/19), про відмову у відкритті провадження по клопотанню захисника ОСОБА_4 про ініціацію судового перегляду законності позбавлення свободи ОСОБА_3 , підозрюваного за ч.2 ст.270 КК України у кримінальному провадженні №0004375, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.08.2017 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та додатками невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2