Справа № 461/5356/19
Провадження № 1-кс/461/6247/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 р. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу Львівської міської ради, в особі Львівського міського голови ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та на постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 24.06.2019 р., -
ВСТАНОВИВ:

скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Галицького відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області ОСОБА_5 щодо неознайомлення Львівської міської ради з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння відносно Львівської міської ради кримінального правопорушення. Скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області ОСОБА_5 від 24.06.2019 про відмову у визнанні Львівської міської ради потерпілим у кримінальному провадженні № 0002367 від 29 травня 2019.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що у провадженні Галицького відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0002367 від 29 травня 2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, за заявою Львівської міської ради від 10.05.2019р.

12.06.2019 Львівська міська рада додатково подала заяву про визнання міської ради потерпілим у кримінальному провадженні № 0002367 від 29 травня 2019 р.

11 липня 2019 року у Львівську міську раду надійшла постанова за підписом слідчого Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , згідно якої Львівській міській раді відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002367 від 29 травня 2019 р.

З вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її незаконною, такою, що порушує права та законні інтереси Львівської міської ради, оскільки, на думку скаржника, у слідчого не було очевидних та достатніх підстав вважати, що Львівській міській раді не завдано шкоду.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеній у ній. Просив слідчого суддю скаргу задоволити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.3 ст.306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Встановлено, що в провадженні Галицького відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0002367 від 29 травня 2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, за заявою Львівської міської ради від 10.05.2019 р. Однак, після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, слідчий Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 в порушення ст.55 КПК України не ознайомив представника Львівської міської ради з процесуальними правами та обов`язками, як потерпілого.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим. У зв`язку з чим, 12.06.2019 Львівська міська рада додатково подала заяву про визнання міської ради потерпілим у кримінальному провадженні № 0002367 від 29 травня 2019 р.
Як вбачається зі змісту заяви про кримінальне правопорушення та із заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого, заявник зазначав про те, що державний реєстратор ОСОБА_7 , зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди, прийняв рішення про припинення права комунальної власності Львівської міської ради на нежитлові приміщення на пл. Ринок, 43 та реєстрацію права власності за ОСББ «Площа Ринок, 43». До заяви про кримінальне правопорушення Львівська міська рада долучила правовстановлюючі документи на ці приміщення (свідоцтва про право власності), які підтверджують належність приміщень на праві комунальної власності Львівській міській раді, а також довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що право власності на приміщення було зареєстроване за Львівською міською радою до того моменту поки державний реєстратор ОСОБА_7 не вніс запис про припинення права комунальної власності.
Крім цього, заявником у заяві зазначено, що дії державного реєстратора завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам Львівської міської ради, як власника приміщень на пл. Ринок, 43 у м. Львові, якого позбавили права власності на ці об`єкти нерухомого майна. В даному випадку, балансова вартість лише одного з викрадених приміщень на пл. Ринок, 43, а саме приміщення під інд. 14-1 14-5 площею 68,5 кв. м, становить 114 177 грн. (згідно допоміжної таблиці №1 для визначення зносу будівель по технічному стану конструктивних елементів і переоцінці (оцінці), яка була долучена до заяви про залучення до провадження як потерпілого.
Проте, 24 червня 2019 р. слідчим Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Оскаржувана постанова мотивована тим, що у своїй заяві ОСОБА_4 стверджує, що даним кримінальним правопорушенням Львівській міській раді завдано значну матеріальну шкоду, проте жодних підтверджуючих документів останнім подано не було, а в самих матеріалах кримінального провадження відсутня інформацію про завдану моральну, фізичну або майнову шкоду Львівській міській раді, та про дотичність останнього до вказаного кримінального правопорушення.
Однак, слідчий суддя із такими висновками слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 не погоджується, вважає їх передчасними, з огляду на наступне.
Відмовляючи ЛМР у визнані потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий, достатніх мотивів такої відмови не навів. Покликання слідчого, що жодних підтверджуючих документів щодо завдання значної матеріальної шкоди не було подано заявником, не відповідає дійсним обставинам справи та матеріалам справи, оскільки надані заявником документи, свідчать про позбавлення міської ради права власності на об`єкт нерухомого майна, що завдало такій матеріальної шкоди.
Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий прийшов до висновку про відсутність завданої шкоди навіть не здійснивши допит заявника з приводу завданої такої за обставин кримінального провадження.
Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник ЛМР повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому, відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
З системного аналізу вищезазначених норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у випадку відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.
Проте, дана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже не є вмотивованою. В оскаржуваній постанові, не вказується, яким шляхом слідчий встановлював відсутність обставин про заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ЛМР, покликання на відсутність підтверджуючих документів щодо завданої шкоди без проведення слідчий дій, зокрема експертиз, слідчим суддею до уваги не приймається.
За таких обставин слідчим грубо порушені права потерпілого, які наданні останнім КПК України. Таке порушення може призвести до однобічності та неповноти досудового розслідування та до позбавлення права потерпілого оскаржувати постанови слідчого за результатами досудового розслідування.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відтак, постанова слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 24.06.2019 про відмову у визнанні Львівської міської ради потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002367 від 29.05.2019 р. підлягає скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов"язання припинити дію; 3) зобов"язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Оскільки чинною нормою КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які вправі приймати слідчий суддя за результатом розгляду скарги, то в частині вимог скарги про визнання протиправною бездіяльність слідчого Галицького відділу поліції Головного управління національної поліції України у Львівській області ОСОБА_5 щодо неознайомлення Львівської міської ради з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння відносно Львівської міської ради кримінального правопорушення, слід відмовити, оскільки це не передбачено ст. 307 КПК України.
З врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

скаргу Львівської міської ради, в особі Львівського міського голови ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та на постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 24.06.2019 р., задоволити частково.

Постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 24.06.2019 р. про відмову у визнанні Львівської міської ради потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002367 від 29.05.2019 р., - скасувати.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1