печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 06.07.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
21.05.2019 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову від 12.04.2019 слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 06.07.2018 року, просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування провести процесуальну дію, передбачену ст. 224 КПК України та допитати як потерпілу ОСОБА_4 .

Скарга мотивована тим, що не дивлячись на те, що кримінальне провадження розслідується за заявою ОСОБА_4 , слідчий відмовив у залучені її як потерпілої, пославшись на відсутність підстав вважати, що кримінальним правопорушенням їй завдано шкоди.

Вказану постанову вважає незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

В заяві, поданій до суду, адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про розгляд скарги повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, тому слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у його відсутність на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000672 від 06.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Також встановлено, що 07.05.2019 року адвокатом ОСОБА_3 було отримано постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, датовану 12.04.2019 року.

Виносячи вищевказану постанову, слідчий виходив з того, що викладені у заяві ОСОБА_4 обставини не містять обґрунтованих та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням їй завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий, у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 12.04.2019 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди.

В свою чергу, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_3 фактичні обставини справи дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.

Разом з тим вимога зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування провести процесуальну дію, передбачену ст. 224 КПК України та допитати як потерпілу ОСОБА_4 заявлена передчасно, тому задоволенню не підлягає.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 55, 303-309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 , про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 06.07.2018 року задовольнити частково.

Постанову від 12.04.2019 року слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000672 від 06.07.2018 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги - ваідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1