Дата документу 17.07.2019
Справа № 334/3779/17
Провадження № 1-кп/334/189/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку з великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачене ст.331 ч.3 КПК України.

Представник потерпілої особи підтримав думку прокурора та звернув увагу колегії судді на той факт, що після допиту неповнолітньої потерпілої, складається враження, що дитина побоюється того, що ОСОБА_6 повернувшись додому буде впливати на неї, тому просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд відмовити прокурору у задоволенні його клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 заперечував проти продовження дії запобіжного заходу та просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурору та обрати більш м`який запобіжний захід.

Крім того було заявлено клопотання про залучення ОСОБА_10 у якості законного представника малолітньої ОСОБА_11 , пояснивши, що вона є матір`ю малолітньої ОСОБА_11 , 2007 року народження, має усі підстави бути законним представником своєї доньки, проте не була допущена у якості законного представника малолітньої доньки органом досудового розслідування з надуманих підстав.

Захисник Трубачова - адвокат ОСОБА_7 категорично заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження терміну дії запобіжного заходу та зазначав, що обвинувальний акт стосовно його підзахисного ОСОБА_6 складений поза межами строків досудового розслідування, підозра не обґрунтована. Крім того, знаходячись під вартою понад два роки, ОСОБА_6 несе фізичне та моральне знущання. Оскільки він раніше не судимий, має стійки соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, адвокат просить суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про залучення ОСОБА_10 у якості законного представника малолітньої ОСОБА_11 , оскільки у прокуратури є певні сумніви щодо поведінки матері відносно своєї дитини. Прокурор пояснив, що неналежне виконання ОСОБА_10 своїх батьківських обов`язків, позбавило її права на бути законним представником, тому саме з цих підстав, законним представником малолітньої ОСОБА_11 був призначений орган опіки та піклування по Дніпровському району м. Запоріжжя.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Вислухавши клопотання прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого та його захисників з приводу заявлених клопотань, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 і при цьому суд враховує дані про його особу, а саме те, що він обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, злочину щодо статевої свободи та статевої недоторканості особи, відносно особи, яка не досягла чотирнадцяти років, що має значний ступінь суспільної небезпеки, а відтак такі обставини вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. В цьому аспекті, на переконання суду, є підстави вважати, що, перебуваючи поза межами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 може як незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нові кримінальні правопорушення, так і переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд приймає до уваги, що з моменту ратифікації Законом України Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Так, відповідно до практики ЄСПЛ суд, вирішуючи питання розумності продовження строку подальшого утримання обвинуваченого в умовах несвободи, повинен враховувати особливості конкретної справи, у якій необхідне тривале утримання особи під вартою, оскільки у деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дає змогу гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості, характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Так, «особливими випадками» відповідно до позицій ЄСПЛ є справи, у яких існують конкретні вказівки на справжні інтереси суспільства, які попри презумпцію невинуватості переважують правила поваги до особистої свободи та виправдовують тримання особи під вартою.

Для цього суд має вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи.

Отже, вирішуючи питання щодо реальності зазначених стороною обвинувачення ризиків не процесуальної поведінки ОСОБА_6 суд має керуватись наявністю підстав, які свідчать про необхідність подальшого ізолювання особи від суспільства з метою забезпечення інтересів невизначеного кола громадян.

Першою такою підставою ЄСПЛ визначив ймовірність не з`явлення обвинуваченого до суду, тобто прийняття останнім заходів, спрямованих на переховування від суду з метою уникнення покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих дій.

Оцінюючи реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, суд має врахувати також складності обставин справи і судового розгляду, оскільки інкриміновані обвинуваченому дії пов`язані, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 є цивільним чоловіком матері потерпілої неповнолітньої особи, щодо якої вчинив злочин, що є ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тому суд не приймав до уваги доводи та пояснення захисника та самого ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необхідним строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити до 15 вересня 2019 року включно.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З приводу заявленого клопотання про залучення ОСОБА_10 у якості законного представника малолітньої ОСОБА_11 колегія суддів прийшла до наступних висновків.

У відповідності до ст.44 КПК України, як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

У разі якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, яким надається право виступати законними представниками потерпілого у кримінальному провадженні. Так, законний представник підлягає заміні, якщо він є підозрюваним або обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, яким потерпілому заподіяна шкода; якщо він є захисником або надає правову допомогу підозрюваному, обвинуваченому; якщо він своїми діями шкодить інтересам потерпілого або зловживає наданими йому повноваженнями; якщо він внаслідок своєї бездіяльності не реалізує повноважень, наданих йому законом, тощо. Законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Це означає, що законний представник потерпілого може діяти в кримінальному провадженні як поряд із потерпілим, так і замінюючи його, користуючись процесуальними правами потерпілого, передбаченими ст. 56 КПК, за винятком права давати показання, права мати представника, права на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, права на забезпечення безпеки (якщо підстави для вжиття відповідних заходів стосуються особи потерпілого) та інших прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена законному представнику за своєю природою.

Прокурором в ході судового розгляду було доведено, що мати малолітньої ОСОБА_11 ОСОБА_10 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, що стало підставою для усунення її від обов`язків бути законним представником малолітньої ОСОБА_11 , саме тому, законним представником малолітньої ОСОБА_11 був призначений орган опіки та піклування по Дніпровському району м.Запоріжжя. Про прийняття даного рішення було повідомлено зацікавлених осіб.

Дана постанова є чинною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про залучення у якості законного представника матері малолітньої ОСОБА_11 ОСОБА_10 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст.27, 31, 177, 178, 183, 194, 199, 314-316, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 15 вересня 2019 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про залучення ОСОБА_10 у якості законного представника малолітньої ОСОБА_11 відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3