Справа № 496/2438/15-к
Провадження № 1-в/496/121/19
У Х В А Л А

14 листопада 2019 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Республіки Росія, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 11 травня 2016 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн., який ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.12.2017 року в частині призначення покарання залишено без змін,
-про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. При цьому посилається на те, що вирок Біляївського районного суду від 11 травня 2016 року, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн., не виконаний вже понад два роки.
Засуджений ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, але в п. 2 свого клопотання просив розгляд справи провести за його відсутності.
Прокурор та представник органу пробації в судовому засіданні заперечували проти клопотання засудженого та просили у вказаному клопотанні відмовити, оскільки засудженим не сплачено призначений судом штраф у повному обсязі.
Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в клопотанні про звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку слід відмовити, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2016 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 8500 грн.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року вирок Біляївського районного суду Одеської області залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2017 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2016 року скасовано і призначено новий апеляційний розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2017 року мотивувальна частина вироку Біляївського районного суду Одеської області змінена, а резолютивна частина вироку залишена без змін.
Отже, згідно до положень ст. 532 КПК України, вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 20 грудня 2017 року.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.07.2018 року ОСОБА_5 розстрочено виплату несплаченої суми штрафу у розмірі 8500 грн. на строку 4 місяці з щомісячними платежами у розмірі по 2125 грн.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні подання інспектора Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області майора внутрішньої служби ОСОБА_4 про заміну невиплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 .
Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 80 КК України перебіг строку давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання; у цих випадках перебіг строків давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання; у цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2019 року ОСОБА_5 сплатив штраф за два місяці у розмірі 4250 грн., про що свідчить відповідна квитанція №0.0..1. (том 2 а.с. 245)
В своєму клопотанні ОСОБА_5 зазначає, що від виконання вироку не ухилявся, оскільки суму штрафу частково сплатив на суму 4250 грн..
Про те суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 ухиляється від виконання вироку суду оскільки йому була розстрочена сума штрафу та він не сплатив його у повному розмірі.
Враховуючи те, що з моменту набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 20 грудня 2017 року, строки давності не сплили, а тому в клопотанні засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, ст. 80 КК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 в клопотанні про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2019 року.