КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5126/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року задоволено (фактично задоволено частково) клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 21.10.2019 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід з покладенням обов`язків, визначений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2019 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповнення, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що висновки слідчого судді у постановленій ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
В ході досудового розслідування допитано ряд осіб, які вказують, що працювали в офісах і займалися різним родом занять, при цьому ні одна з допитаних осіб, протоколи допиту яких долучено до матеріалів провадження не вказують на ОСОБА_7 , як на їх безпосередньго керівника та особу яка здійснювала розрахунки з ним. Твердження прокурора про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень ґрунтується лише на припущеннях, які не містять фактичних даних причетності останнього до їх вчинення.
Слідчим суддею не було враховано той факт, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, родину, є студентом денної форми навчання Одеського медичного інституту, наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду не має, документи, які надають право на перетин кордону були вилучені правоохоронними органами під час обшуку місця проживання ОСОБА_7 . Органом досудового розслідування не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважає апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України.

22.03.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 3 ст. 27, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.

26.06.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.

04.07.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.08.2019 року.

20.08.2019 року постановою заступника Генерального прокурора досудове розслідування кримінального провадження продовжено до 12 місяців, тобто до 21.03.2020 року.

21.08.2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся з клопотання до Печерського районного суду міста Києва про продовження щодо ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року задоволено (фактично задоволено частково) клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 21.10.2019 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід з покладенням обов`язків, визначений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2019 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Згідно повідомлення про підозру від 26.06.2019 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.122, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст.127, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри та відсутності доказів причетності останнього до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, всупереч доводам апеляційної скарги, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, які не видалося за можливе виконати до закінчення попереднього рішення суду про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, з урахуванням складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, і ті на які посилається у апеляційній скарзі захисник підозрюваного, а також інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення (фактично задоволено частково) клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя допустив порушення вимог КПК України не визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та покладенні на підозрюваного процесуальні обов`язки у разі її внесення.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Продовжуючи ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 21.10.2019 року, у межах строку досудового розслідування, слідчий суддя повинен був в ухвалі визначити підозрюваному у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України обґрунтований розмір застави, а також зазначити які з передбачених ч. 5 статтею 194 цього Кодексу обов`язки будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний («Mangouras v. Spain» (GC) п.п. 81, 92, рішення 28.09.2010 року).

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави з урахуванням вимог КПК України.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 слід визначити заставу в сумі, яка перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить 15 000 000 гривень у національній грошовій одиниці.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року, якою задоволено (фактично задоволено частково) клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2019 року включно, залишивши альтернативний запобіжний захід з покладенням обов`язків, визначених ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2019 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.10.2019 року включно та визначити заставу, що становить 15 000 000 млн. грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ. вул. Солом`янська, 2-а, , реєстраційний рахунок 2186, банк ГУ ДКС України в м. Києві, МФО банка: 820172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом до 21 жовтня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі Київського СІЗО чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4