№ 1-кп/317/345/2019
№ 317/1815/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000046 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ, Запорізького району Запорізької області, громадянина України, проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону у військовому званні «солдат», з повною середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до Указу Виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації та розпочався особливий період, який діє по теперішній час.

30 січня 2018 року наказом № 22 командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця за контрактом солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого навідника 2 гарматної артилерійської батареї 1 гарматного артилерійського дивізіону. 28 грудня 2018 року наказом № 345 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 1 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону.

08 квітня 2019 року о 08 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , що розташований поблизу АДРЕСА_3 .

17 травня 2019 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_1 , та заявив про намір подальшого проходження військової служби.

Своїх службових обов`язків ОСОБА_4 в цей період не виконував, час проводив за межами військової частини на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не вживав, про себе не повідомляв.

Збитків кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він проходе військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

В період, зазначений в обвинувальному акті, він не з`явився до розташування військової частини через те, що у нього нещодавно народилась донька і він мав допомагати дружині в догляді за дитиною. Весь цей час він знаходився вдома до моменту, коли він прибув до військової частини та повідомив про себе. Зазначив, що не звертався до керівництва частини з рапортом про надання йому відпустки.

У скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Судом прийнято рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучі військовослужбовцем не строкової служби, не з`явився вчасно до місця служби в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

В той же час в даному кримінальному провадженні наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, самостійно звернувся з зізнанням до військової частини, характеризується добре, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій.

Оскільки в даному кримінальному провадженні наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність будь-яких негативних даних про особу винного, суд вважає можливим застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 положення статті 69 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, нижчий від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Речові докази та витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні.

Суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання з застосуванням статті 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1