Провадження № 1-кп/734/118/19 Справа № 734/1528/19
У х в а л а

22 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівськоїобласті в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

проводячи підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 17.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

на адресу Козелецького районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 17.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

20 травня 2019 року представником потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_10 була подана заява клопотання про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 передати потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 все майно предмети, які були у них викрадені раніше обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7

01 серпня 2019 року представником потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 було подано заяву клопотання про визнання цивільними позивачами: ОСОБА_8 та ОСОБА_12 про стягнення на їх користь матеріальної та моральної шкоди, завданих їм обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в результаті скоєних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. Винести ухвалу про накладення арешту на все майно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст. 170 КПК України. Винести ухвалу про зняття арешту на приватне майно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Винести ухвалу про повернення потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 їх приватне майно, яке раніше при скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, було викрадене обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зобов`язати слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 повернути все майно потерпілим, оскільки воно незаконно утримується слідчим.

20 серпня 2019 року представником потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 - - адвокатом ОСОБА_10 було подано аналогічну заяву клопотання.

03 вересня 2019 року через канцелярію суду потерпілою ОСОБА_9 до суду подана заява про відмову від цивільного позову, так як ОСОБА_6 відшкодував їй всі збитки. Наслідки відмови від позову відповідно до ст. 206 ЦПК України потерпілій відомі.

01 жовтня 2019 року до суду надійшла заява-клопотання від адвоката ОСОБА_10 , з якої вбачається, що ОСОБА_10 правової допомоги потерпілій ОСОБА_9 не надає, оскільки остання відмовилася від її надання.

В судовому засіданні 22 жовтня 2019 року прокурор заперечував проти задоволення клопотань адвоката ОСОБА_10 , так як: 1) майно, яке належить потерпілим та на яке накладено арешт є речовим доказом і потреба в його огляді може виникнути під час розгляду кримінального провадження, тому відсутні підстави для скасування арешту та повернення потерпілим майна; 2) майно, яке б належало обвинуваченим, на час здійснення досудового розслідування не встановлено, тому підстав для задоволення клопотання не вбачається. Щодо визнання осіб цивільними позивачами та прийняття позовів до розгляду не заперечував.

Адвокат ОСОБА_4 висловив думку, що арешт накладено на майно, яке є речовим доказом і немає підстав для його скасування; у обвинувачених відсутнє майно, тому немає на що накладати арешт; щодо поданих цивільних позовів це є правом потерпілих їх подавати.

Адвокат ОСОБА_5 зауважив, що в клопотанні адвоката ОСОБА_10 мова йде про повернення майна, яке незаконно утримує слідчий ОСОБА_11 , тому, якщо суд встановить, що майно, яке визнано речовим доказом, дійсно незаконно утримується слідчим, є підстави для задоволення клопотання. На яке майно адвокат просить накласти арешт є незрозумілим, так як у обвинувачених майно взагалі відсутнє. Цивільними позивачами потерпілі стають автоматично при подачі позовів, тому від суду не вимагається винесення будь-яких додаткових процесуальних документів з даного питання.

Обвинувачені підтримали позиції своїх захисників.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою суду під час судового розгляду за клопотанням власника майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В поданих клопотаннях адвокатом ОСОБА_10 не вказано, на яке саме майно було накладено арешт, відповідно, з якого майна просить скасувати арешт адвокат, діючи в інтересах потерпілих; не додано ухвалу слідчого судді, з якої би вбачалося на яке саме майно накладено арешт; не вказано чи визнавалися вилучені у потерпілих речі речовими доказами; в клопотанні на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З реєстру матеріалів об`єднаного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 вбачається, що під час досудового розслідування було винесено 10 постанов про визнання певних предметів речовими доказами та їх передачу на відповідальне зберігання. Проте з реєстру не вбачається можливим встановити, які саме речі/предмети, що визнані речовими доказами, належать потерпілим, а адвокатом в клопотанні цього не зазначено. Враховуючи, що представником потерпілих в клопотанні не конкретизовано майно, з якого він просить зняти арешт та статус цього майна (речовий доказ тощо), виходячи з принципу змагальності, який закріплений в п. 15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України, та диспозитивності, який закріплений в п. 19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту, накладеного на майно потерпілих та його поверненні останнім.

Суд, вирішуючи питання щодо накладення арешту на все майно обвинувачених, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як вбачається з аналізу поданих клопотань, питання про накладення арешту на майно стороною потерпілих порушується з огляду на те, що ними заявлені цивільні позови в порядку відшкодування шкоди, завданої злочинами.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З урахуванням статусу осіб, які порушують питання про накладення арешту на майно обвинувачених, вони є зацікавленими в тому, щоб їм була відшкодована шкода, завдана внаслідок кримінального правопорушення, однак при цьому, позивачами повинен бути обґрунтований розмір цивільного позову, що не вбачається з поданих позовних заяв, про що детально описано нижче.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання представника потерпілих, заявлене ним по справі щодо накладення арешту на все майно, яке належить обвинуваченим, не підлягає задоволенню, оскільки представником потерпілих в клопотанні не зазначено конкретний перелік такого майна та його вартість, що позбавляє суд, відповідно до ч. 8 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України, визначити співмірність вартості майна на яке необхідно накласти арешт із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та ціною цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, яка у встановленому порядку пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Вивченням позовів встановлено, що за формою та змістом позови ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці;
якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

На виконання вказаних вимог потерпілою ОСОБА_8 не вказано хто є відповідачами в заявленому цивільному позові, не вказано ціну позову, не вказано, якими доказами підтверджується витрати в розмірі 1 500,00 грн. та 700,00 грн. (оплата послуг помічникові), витрати на таксі в розмірі 500,00 грн., 1 200,00 грн., витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн., а також не додано дані докази до позовної заяви; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них /солідарне, часткове, субсидіарне стягнення коштів тощо/. Крім того, потерпілою ОСОБА_8 вказано, що їй та її сину завдана моральна шкода в розмірі 10 000,00 грн., проте не зазначено в якому саме розмірі потерпілій заподіяна така моральна шкода та в чому саме вона виразилася (враховуючи те, що перелічені в заяві моральні переживання викладені не ті, які понесла лише потерпіла, а і ті особи, які не є учасниками кримінального провадження).

На виконання вказаних вимог ЦПК України потерпілим ОСОБА_12 не вказано хто є відповідачами в заявленому цивільному позові, не вказано ціну позову, не вказано, якими доказами підтверджується витрати в розмірі 3 000,00 грн., 2 000,00 грн., 2 880,00 грн., а також не додано дані докази до позовної заяви, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них /солідарне, часткове, субсидіарне стягнення коштів тощо/.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Вказані вимоги позивачами ОСОБА_12 та ОСОБА_8 також не дотримані.
В порядку усунення недоліків позивачам варто подати нові позовні заяви, в яких повинні бути дотримані вимоги, описані вище, з наданням копій для відповідачів.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу. У випадку неусунення причин, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Потерпілою ОСОБА_9 подано до суду заяву про відмову від цивільного позову, однак вона не може бути прийнята судом, так як потерпіла ОСОБА_9 до суду не подавала позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 128, 170, 174 КПК України, ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

в задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_10 про скасування арешту майна потерпілих, зобов`язання повернути речі та накладення арешту на все майно обвинувачених - відмовити.

Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_12 залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків до 28 жовтня 2019 року, але не пізніше 2 днів для отримання копії ухвали.

Ухвалу направити всім учасникам процесу.

Роз`яснити позивачам, що у випадку неусунення причин, що стали підставою для залишення позовних заяв без руху, заяви будуть вважатися неподаними і повернутими позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1