ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1411/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №639/5485/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ст. 198 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шумська Тернопільскої області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, останній раз 22.11.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року, у вигляді 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ст. 198 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ст.198 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вироком районного суду встановлено, що ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 03.09.2018 року приблизно о 21 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились у приміщенні колишньої будівлі «Укртелекому», розташованій за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 23, де в одній із кімнат на другому поверсі побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_9 та свого знайомого ОСОБА_10 , які конфліктували між собою. Після того, як вони втрутилися у сварку, ОСОБА_9 був змушений залишити будівлю, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 почали сумісно розпивати спиртні напої.
В подальшому, приблизно через 20 хвилин ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 вийшли із вищевказаної будівлі, де неподалік від неї помітили ОСОБА_9 , який перебував у положенні сидячи на землі.
Саме в той час, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у громадському місці поблизу багатоповерхових житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_1 , в присутності інших громадян вступили у злочинну змову щодо вчинення хуліганства, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_9 будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у групі із ОСОБА_8 спочатку, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючись на адресу ОСОБА_9 ненормативною лексикою, почали його безпричинно ображати та, демонструючи зневажливе ставлення до нього, і, застосовуючи фізичну силу, штовхати ногами по ногам.
Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, не реагуючи на зауваження пересічних громадян, які вимагали від них припинення хуліганства, діючи узгоджено, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючись на адресу ОСОБА_9 ненормативною лексикою, проявляючи особливу зухвалість, застосовуючи фізичне насилля, на протязі декількох хвилин нанесли потерпілому удари кулаками рук та ногами у різні ділянки його тулубу, голови та ніг.
Потім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , досягнувши бажаного результату та злочинної мети, а саме побиття ОСОБА_9 у громадському місці, припинили свої протиправні хуліганські дії, які тривали більше 5 хвилин.
В результаті хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_7 у групі з ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді саден у тім`яній ділянці праворуч та у ділянці проекції тіла лівої лопатки, синців у ділянці проекції лівого плечового суглобу по його задній поверхні, у правій підлопатковій ділянці, у лівій клубовій ділянці, у ділянці проекції тіла грудини, на задній поверхні правої гомілки у середній третині, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-3012/2018 від 20.09.2018.
Крім того, ОСОБА_7 03.09.2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відразу ж після вчинення хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, побиттям ОСОБА_9 , знаходячись поблизу колишньої будівлі «Укртелекому», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 23, помітив у руці останнього мобільний телефон «Homtom HT 16», який той дістав для здійснення телефонного виклику.
Саме в той час ОСОБА_7 , діючи самостійно, вирішив вчинити відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, належного ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, зненацька для ОСОБА_9 , відкрито заволодів його мобільним телефоном «Homtom HT 16», вирвавши його з руки останнього. Після цього, ОСОБА_7 звернувши на свою користь мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1348 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 2533/18 від 19.09.2018.
Також, ОСОБА_8 03.09.2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відразу ж після вчиненого хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаною з побиттям ОСОБА_9 , знаходячись поблизу колишньої будівлі «Укртелекому», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 23, став очевидцем того, як ОСОБА_7 , діючи самостійно, вчинив відкрите викрадення мобільного телефону «Homtom HT 16», належного ОСОБА_9 , вирвавши його з руки останнього, після чого ОСОБА_7 звернувши на свою користь вказане майно з місця вчинення злочину зник разом із ОСОБА_8 .
Надалі ОСОБА_8 приблизно о 21 годині 35 хвилин, перебуваючи разом із ОСОБА_7 в салоні легкового автомобіля, модель та номерний знак встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, належного службі таксі, поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , отримав від останнього вищевказаний мобільний телефон «Homtom HT 16», належний ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_7 попросив його збути будь-кому за любу грошову суму. У свою чергу ОСОБА_8 , отримавши у своє розпорядження від ОСОБА_7 мобільний телефон, достовірно знаючи, що останній заволодів ним злочинним шляхом в результаті грабежу, та надав свою згоду на збут вказаного майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Через декілька хвилин ОСОБА_8 того ж дня, усвідомлюючи протиправність свого діяння, діючи з метою збуту мобільного телефону, зберігаючи його при собі, направився в район розташування багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_4 , де приблизно о 22 годині продав його раніше йому незнайомому ОСОБА_11 , водію легкового автомобіля моделі «Нісан Ліф», державний номерний знак « НОМЕР_1 », білого кольору, служби таксі «3040», який стояв на зупинці поблизу вищевказаного будинку. При цьому ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 150 гривень, які обвинувачені витратили того ж дня на придбання спиртних напоїв з метою їх подальшого вживання. Таким чином, ОСОБА_8 виконав всі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на заздалегідь не обіцяний збут майна завідомо одержаного злочинним шляхом.

Вказані дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та за ст. 198 КК України, тобто заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок та пом`якшити призначене покарання. Зазначив, що має батька похилого віку, який страждає на цукровий діабет та потребує піклування, він є єдиним годувальником у родині.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинувачених за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховані ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працюючий, без місця реєстрації, на утриманні малолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 ч.1 КК України, суд визнав повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 ч.1 КК України, суд визнав вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.296 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року, у вигляді 3 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Щодо посилання обвинуваченого про наявність у нього батька похилого віку, який хворіє на цукровий діабет та потребує догляду, апеляційний суд зазначає, що дана обставина стороною захисту жодним чином не підтверджена. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: