У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

ВирокомПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.187 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного майна.

УхвалоюДніпровського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційні скарги засудженої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , доповнення до апеляційної скарги засудженої, а також скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишено без задоволення, а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року стосовно неї без змін.

Як установлено судами, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнано винуватими в тому, що вони 22 червня 2018 року приблизно о 23:45, йдучи по вул. Харківській у м. Павлограді Дніпропетровської області, помітили раніше незнайому їм ОСОБА_8 , яка мала при собі жіночу сумку з особистими речами. Засуджені стали слідувати за нею і наздогнали її біля будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 підійшла до потерпілої ОСОБА_9 , схопила її жіночу сумку за ручку та стала тягнути до себе. ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що стосовно неї вчиняється злочин, почала оборонятися та намагалася утримати свою сумку з наявними в ній речами. В той же час ОСОБА_5 , перебуваючи з боку від потерпілої, розбила наявну порожню склянку об асфальтову поверхню дороги та так званою «розочкою» почала погрожувати потерпілій ОСОБА_9 , а також завдала їй одного удару рукою в підборіддя, чим спричинила останній легкі тілесні ушкодження у вигляді саден шиї.
У цей же час ОСОБА_7 заволоділа жіночою сумкою з особистими речами потерпілої, та разом з ОСОБА_5 з місця вчинення нападу втекли, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 6790 грн 90 коп.
Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 звернулася до суду з касаційною скаргою,в якій виклала вимогу про скасування вказаних судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, а саме нероз`яснення ОСОБА_5 права на відмову від дачі показань згідно зі ст.63 Конституції України, проведення слідчого експерименту без її участі, неознайомлення її з матеріалами справи в порядку ст.290 КПК України. Також зазначає, що при її затриманні не було виявлено знаряддя злочину, огляд сумки потерпілої проведено без участі засуджених, судово-медичну експертизу на наявність у крові потерпілої алкоголю було проведено лише через 10 днів після події злочину.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, за встановлених судами обставин підтверджується детально наведеними у вироку доказами, які судом досліджені та належно оцінені. Так, винуватість ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_11 , даними протоколу прийняття заяви потерпілої про злочин, протоколу огляду місця події, протоколу огляду жіночої сумки потерпілої, висновком судово-медичної експертизи №132 від 03 липня 2018 року, висновком судової товарознавчої експертизи №1945/18 від 03 липня 2018 року, а також даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 .
Доводи захисника ОСОБА_4 у касаційній скарзі про те, що при затриманні засуджених не було виявлено знаряддя злочину, не було проведено судово-медичної експертизи на наявність у крові потерпілої алкоголю, що огляд сумки потерпілої проводився без участі засудженої ОСОБА_5 , є аналогічними доводам, зазначеним в апеляційній скарзі, та були досліджені судом апеляційної інстанції, який встановив, що вони не вплинули і не могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення.
Посилання захисника на порушення прав засудженої під час проведення досудового розслідуваннятакож перевірено та спростовано судом апеляційної інстанції, оскільки було достовірно встановлено, що під час повідомлення ОСОБА_5 про підозру 23 червня 2018 року та 13 липня 2018 року їй було роз`яснено процесуальні права та обов`язки, що остання засвідчила власноручним підписом. Захист засудженої здійснював адвокат ОСОБА_12 .
Твердження захисника ОСОБА_4 про порушення вимог ст.290 КПК України є безпідставними, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_5 13 липня 2018 року було надано доступ до всіх матеріалів досудового розслідування, тому права засудженої було дотримано належним чином, про що також вказав суд апеляційної інстанції.
Що стосується доводів захисника про те, що слідчий експеримент було проведено без участі засудженої, то вони не знайшли свого підтвердження.
Як зазначив апеляційний суд, таке клопотання було подано засудженою вже під час апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції. Як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу від сторони захисту чи засудженої матеріали справи не містять. Інших доводів, які б свідчили про порушення судами вимог кримінального процесуального закону, що були б підставами для зміни або скасування судових рішень, захисником у касаційній скарзі не наведено.
Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України ретельно перевірив усі доводи в апеляційній скарзі захисника,аналогічні доводам у касаційній скарзі, та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими погоджується суд касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2019 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3