Дата документу 01.11.2019 Справа № 554/9428/19
УХВАЛА
іменем України

01 листопада 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2019 року до суду надійшла вищевказана скарга в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 в порядку ст.214 КПК України від 15.10.2019 року, посилаючись на те, що у вказаній заяві він виклав факти, які, на його думку, свідчать про кримінальне правопорушення. Так, було зазначено, що 12.03.2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 був затриманий службовими особами в порядку ст.208 КПК України, в цей же день йому було повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №0000681 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.6, п.12 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, а також був допитаний як підозрюваний. При цьому, протокол про затримання в порядку ст.208 КПК України складений тільки о 23 год. 00 хв. 12.03.2019 року, хоча ОСОБА_3 офіційно затримано о 12 год. 00 хв., тобто упродовж часу з 12:00 по 23:00 годин він був затриманий без складання протоколу про затримання та увесь час перебував у приміщенні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що свідчить про порушення права на захист. Зазначає, що затримання відбулося з порушенням прав і свобод, гарантованих законодавством, всупереч вимогам ст.208 КПК України. Дані обставини також підтверджені ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13.03.2019 року, яку залишено без змін апеляційним судом. На підставі викладеного, вважає, що слідчим внесено завідомо неправдиві відомості до офіційного процесуального документу протоколу затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 12.03.2019 року, тим самим вчинено злочин за ознаками ч.1 ст.366 КК України. Вважає, що відомості, викладені в заяві, повинні були негайно, але не пізніше 24 годин після подання заяви вноситись до ЄРДР. Проте, після отримання вказаної заяви та станом на 20.10.2019 року уповноваженою особою прокуратури Полтавської області жодних дій, спрямованих на внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування всупереч ст.214 КПК України не вчинялося. На підставі викладеного, просить визнати бездіяльність прокурора прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України від 15.10.2019 року неправомірною; зобов`язати уповноважену службову особу прокуратури Полтавської області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України до ЄРДР та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні та надати відповідний витяг з ЄРДР.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі, просили вимоги скарги задовольнити.

Прокурор прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 зі скаргою не погодився, заперечував проти вимог скарги, про що надав відповідні пояснення, та просив відмовити у задоволенні скарги повністю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зі скарги та доданих до неї документів убачається, що заявник оскаржує бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину.

Судом установлено, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Полтавської області із заявою від 15.10.2019 року в порядку ст.214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення (а.с.8-10).

Так, зі змісту заяви ОСОБА_3 слідує, що 12.03.2019 року близько 12 год. 00 хв. він був затриманий співробітниками Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України. Цього ж дня ОСОБА_3 повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №0000681 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.6, п.12 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, а також останній був допитаний як підозрюваний. При цьому, протокол про затримання в порядку ст.208 КПК України складений о 23 год. 00 хв. 12.03.2019 року, хоча ОСОБА_3 офіційно затримано о 12 год. 00 хв., тобто упродовж часу з 12:00 по 23:00 годин він був затриманий без складання протоколу про затримання та увесь час перебував у приміщенні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що свідчить про порушення права на захист. Крім того, у протоколі зазначено підставою затримання п.2 ч.1 ст.208 КПК України, проте не зазначено про очевидців або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, як б вказували на те, що саме ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин. Таким чином, зазначає, що затримання відбулося з грубим порушенням прав і свобод, гарантованих законодавством, всупереч вимогам ст.208 КПК України.

Як пояснили заявник та його представник, дану заяву отримано адресатом, проте викладені у заяві факти не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не зважаючи на те, що вона відповідала усім передбаченим вимогам і повинна бути внесена до Реєстру.

Частина 1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, повідомлення, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність слідчого, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого за результатами такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У своїй заяві ОСОБА_6 вказував на те, що зазначені ним дії співробітників правоохоронного органу містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Однак, в поданій заяві заявником наводяться виключно власні міркування та припущення з приводу вчинення службовою особою Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області злочину, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами. А тому зазначене вище не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Крім того, слід зазначити, що згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13.03.2019 року, якою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, окрім іншого, був встановлений час затримання ОСОБА_3 о 12:00 год. 12.03.2019 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.04.2019 року вказану ухвалу слідчого судді від 13.03.2019 року залишено без змін та зазначено, що фактичне затримання підозрюваного відбулось саме о 12-ій годині 12 березня 2019 року, а до моменту складання протоколу останній вимушений був залишатися поряд із працівниками правоохоронних органів, що унеможливлювало його подальше пересування. При цьому, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено (а.с.28-31).

Тому посилання заявника та його представника на зміст відомостей протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, зокрема, щодо зазначення фактичного часу затримання особи, що не збігається із моментом складення такого протоколу, чи не зазначення іншої інформації подібного характеру, з чим не згоден заявник, само по собі не свідчить про наявність безумовних підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

В даному контексті також варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 15.10.2019 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (злочину), проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу конкретного злочину. А тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Разом із тим, згідно з листом прокуратури Полтавської області №15-р-19 від 21.10.2019 року вбачається, що заяву ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій працівників ГУНП в Полтавській області направлено за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві (а.с.27).

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої встановлений порядок внесення відомостей до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви, а також відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 15.10.2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора прокуратури Полтавської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.

За відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР не підлягає задоволенню і вимога скарги щодо надання витягу з ЄРДР, яка є похідною.

Таким чином, беручи до уваги викладене, а також проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 24, 117, 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1