Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1384/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевськ клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна накладеного за ухвалою Олевського районного суду від 29.08.2019 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000322 від 21.08.2019 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.240 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся з клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, а саме з автомобіля «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 з автопричепом марки «СЗАП» д.н.з. НОМЕР_2 , ескаватора марки «VOLVO д.н.з. НОМЕР_3 , який належить йому на праві приватної власності.
ОСОБА_3 зазначив, що порушено його право власності як володільця майна оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна на яке накладено було арешт існує сукупніст підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
З травня 2008 року ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, та займається «вантажним автомобільним транспортом».
Тому ОСОБА_3 , просить частково скасувати арешт накладений за ухвалою від 29.08.2019 року та передати йому транспортний засіб на відповідальне зберігання.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2019 року ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області, накладено арешт на майно у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000322 від 21.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме: автомобіля «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 з автопричепом марки «СЗАП» д.н.з. НОМЕР_2 , ескаватора марки «VOLVO д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом поміщення його у відділі Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області з метою збереження речових доказів із забороною користуватись та розпоряджатись.
Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 автомобіль марки «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 , автопричеп марки «СЗАП» д.н.з. НОМЕР_2 , ескаватор марки «VOLVO д.н.з. НОМЕР_3 - належить ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що арешт накладено обґрунтовано і на даний час триває досудове розслідування, тому нема підстав вважати, що відпала потреба в застосуванні даного заходу.
Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 р. за №1104.
Відповідно до п..20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Однак у відділі поліції такий майданчик відсутній.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 не повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, він є фізичною особою- підприємцем, який використовує транспорт в своїй діяльності. Траспорт який належить йому на прааі власності та який застосовується в здійсненні підприємницької діяльності на даний час накладено арешт із забороною користування.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею ст. 16 КПК України передбачено, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Тому беручи до уваги, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, то слідчий суддя вважає, що потреба в арешті не відпала.
В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що в даному випадку ОСОБА_3 є добросовісним володільцем та розпорядником зазначеного транспортного засобу в кримінальному провадженні, використовує дане майно в підприємницькій діяльності, немає жодного процесуального статусу, підозра нікому із осіб не повідомлена тому вважає, змінити спосіб зберігання арештованого транспортного засобу шляхом передачи власнику на відповідальне зберігання, попередивши власника, якому буде передано вказане майно, про недопустимість будь-яких переобладнань та заміни вузлів та агрегатів без дозволу слідчого по справі.
Керуючись ст. 171,172,173,174,175, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна накладеного за ухвалою Олевського районного суду від 29.08.2019 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000322 від 21.08.2019 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.240 КК України - задовольнити.
Зобов`язати процесуального прокурора та слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області передати вантажний автомобіль «КАМАЗ 55102» д.н.з. НОМЕР_1 з автопричепом марки «СЗАП» д.н.з. НОМЕР_2 , ескаватор марки «VOLVO д.н.з. НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання володільцю, ОСОБА_3 , з позбавленням права розпорядження та не допустимістю будь-яких переобладнань та замін вузлів та агрегатів без дозволу слідчого до закінчення кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_3 що незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт, тягнуть кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.
Про виконання даної ухвали повідомити Олевський районний суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст буде складено на протязі 5 днів та оголошено 29.10.2019 року о 17 год. 30 хв..

Суддя: ОСОБА_1