Справа № 215/1625/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000296 від 20.02.2019 р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньо освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.09.2009 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік;

- 27.08.2010 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2010 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 років 6 місяців. Звільнений з місць позбавлення волі 28.10.2011 на підставі ст. 81 КК України умово-достроково на не відбутий строк 1 рік;

- 25.07.2012 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст.186 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.08.2010 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців;

- 06.11.2012 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст.186 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.07.2012 року, та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений з місць позбавлення волі 11.08.2014 по ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

- 27.03.2015 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395, 72, ст.185 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

- 17.06.2015 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.15 ч.2, ст. 185 ч. 2, ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.03.2015 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

- 04.07.2016 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 ч.4, КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Перераховано один день попереднього утримання за два дні позбавлення волі та 14.09.2018 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.357 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні нового умисного злочину проти власності, вчиненого за наступними обставинами.

Так, 19.02.2018 року приблизно о 20:20 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився неподалік будинку № 28 по вул. Тимірязєва в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де помітив раніше незнайому йому жінку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла біля лавки, розташованої напроти будинку № 28 по вул. Тимірязєва в Тернівському районі м. Кривого Рогу та біля якої, на вказаній лавці знаходилась шкіряна сумка чорного кольору. В цей момент та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник раптовий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, а саме зазначеної вище жіночої сумки з майном, яке знаходиться у ній, яка належить потерпілій ОСОБА_6 ..

В цей же день та у вказаному місці, приблизно о 20:20 годині, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, з метою відкритого протиправного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, наблизився до потерпілої ззаду та застосовуючи власну фізичну силу, своєю рукою наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар в область потилиці, та таким чином подавивши волю потерпілої до супротиву, діючи на досягнення єдиного злочинного наслідку ОСОБА_3 схопив зазначену вище жіночу сумку, яка стояла поруч з потерпілою на лавці, яку раніше визначив для себе об`єктом посягання, в якій знаходились жіноча косметична сумочка з косметичними засобами, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , пластикова платіжна картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , пластикова платіжна картка банку «Millenium» № НОМЕР_2 , зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 та пластикова платіжна картка доступу до рахунку № НОМЕР_3 , зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 , котрі для потерпілої матеріальної цінності не представляють, грошові кошти в сумі 200 доларів США, номіналом по 100 доларів у кількості 2 штук, які належать потерпілій та які остання зберігала у вказаній сумці. Відкрито заволодівши майном потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на реагуючи на зауваження потерпілої повернути належне їй майно, побіг за будинок АДРЕСА_3 .

Таким чином ОСОБА_3 , довівши свій злочинний прямий умисел до кінця, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальні збитки ОСОБА_6 на загальну суму 200 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України, по курсу НБУ станом на 19.02.2019 становить 5437, 18 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано судом за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Крім того, 19.02.2018 року приблизно о 20:20 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився неподалік будинку № 28 по вул. Тимірязєва в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де помітив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла біля лавки, розташованої на проти будинку № 28 по вул. Тимірязєва в Тернівському районі м. Кривого Рогу та біля якої, на вказаній лавці знаходилась шкіряна сумка чорного кольору. В цей момент та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник раптовий умисел, направлений на викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів, які належать ОСОБА_6 , а саме банківських карток, що знаходяться у зазначеній вище жіночій сумці, яка належить потерпілій ОСОБА_6 ..

В цей же день та у вказаному місці, приблизно о 20:20 годині, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, з метою викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої з заду та застосовуючи власну фізичну силу, наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар в область потилиці, та таким чином подавивши волю потерпілої до супротиву, діючи на досягнення єдиного злочинного наслідку схопив зазначену вище жіночу сумку, яка стояла на лавці поруч з потерпілою, і таким чином відкрито заволодів зазначеною вище жіночою сумкою, в якій знаходились: жіноча косметична сумочка з косметичними засобами, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , пластикова платіжна картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , пластикова платіжна картка № НОМЕР_2 банку «Millenium», зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 , пластикова платіжна картка доступу до рахунку № НОМЕР_3 , банку «Пумб» зареєстрована на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 доларів США, номіналом по 100 доларів у кількості 2 штук, які належать потерпілій та які остання зберігала у вказаній сумці. Відкрито заволодівши майном потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на реагуючи на зауваження потерпілої повернути належне їй майно, побіг за будинок АДРЕСА_3 . Відкрито викравши сумку з майном, яка належить ОСОБА_6 та діючи з метою обернення викраденого на свою користь, ОСОБА_3 на шляху слідкування від місця скоєння злочину, а саме від будинку АДРЕСА_3 , розстібнув блискавку вказаної сумки та виявив в ній об`єкти свого злочинного посягання, а саме пластикову платіжну картку № НОМЕР_2 банку «Millenium», зареєстровану на ім`я ОСОБА_7 та пластикову платіжну картку доступу до особистого рахунку № НОМЕР_3 , зареєстровану на ім`я ОСОБА_7 , які згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року №414, ст. 200 КК України є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківських рахунків, що належать потерпілій ОСОБА_6 , які він, діючи з корисливих мотивів, дістав із сумки, та таким чином викрав офіційний документ, з подальшою метою заволодіти грошовими коштами, що знаходяться на банківських розрахункових рахунках потерпілої ОСОБА_6 , після чого останній з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_3 позбавив можливості потерпілу ОСОБА_6 , використовувати свої офіційні документи за призначенням, а саме платіжні банківські картки.

Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано судом за ч.1 ст.357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно 19.02.2019 приблизно о 20.20 по вул.Тимірязєва в м.Кривому Розі побачив у дворі в альтанці жінку, біля якої стояла жіноча сумка. Після цього він спочатку пройшов повз неї, але потім повернувся та однією рукою взяв сумку, а другою рукою притримав жінку за голову та трохи її штовхнув, щоб жінка не кинулася на нього та пішов із сумкою по вулиці. Жінка кричала , щоб він повернувся, але він не відреагував. Потім, майже одразу він був затриманий працівниками патрульної поліції. В сумці були гроші в сумі 200 доларів США, також були гривні, банківські картки з пін-кодами, паспорт та білети.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду провадження повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 19.02.2019 приблизно о 21.00 год., під час патрулювання ним території, було отримано повідомлення про те, що неподалік буд. АДРЕСА_4 сталося пограбування. Приїхавши на місце, вони побачили потерпілу ОСОБА_9 , яка пояснила, що приблизно 5-10 хв. потому, в неї вихватили сумку та описала чоловіка, який це зробив. Вони відпрацювали територію та біля буд. АДРЕСА_5 виявили схожого по опису чоловіка та зупинили його. Вказаний чоловік на місці пояснив, що має гроші та належні йому банківські картки, після цього вони викликали слідчо-оперативну групу, яка виявила у обвинуваченого картки на ім`я потерпілої. Після цього сам обвинувачений вказав місце куди він викинув сумку.

Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З`ясувавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та захиснику роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно; ч.1 ст.357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 ч.1 п. 1 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ст.186 ч.2 КК України відноситься до класифікації тяжкого злочину, за ст.357 ч.1 КК України відноситься до класифікації злочину невеликої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога перебуває під наглядом з серпня 2009 року, раніше судимий, не має на утриманні малолітніх дітей, не працює, громадською корисною працею не займається, особою з інвалідністю не являється.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства(у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання можливе за умови здійснення цілодобового нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень в умовах ізоляції від суспільства.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочинів, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, із врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.75 КК України, про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та для призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупності злочинів, та остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 роки позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» № 28/4.6/288 від 13.03.2019 у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири гривні) 00 коп.

Речові докази: жіноча шкіряна сумка чорного кольору, грошові кошти в сумі 200 доларів США номіналом по 100 доларів, банківські картки, паспорт на ім`я ОСОБА_6 , які знаходяться згідно розписки на зберіганні у потерпілої залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 ;

-виявлені та вилучені сліди пальців рук - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання з 19.02.2019.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_3 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: