Провадження №1-кп/127/1309/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, непрацюючого, пенсіонера по інвалідності 2 групи пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 30.08.2018 року, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002192 від 07.05.2017 року та ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001777 від 03.05.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2017 року, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, перестрибнувши через огорожу, проник на огороджену територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , де умисно, таємно, з корисливих спонукань, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя пилки для різьби по металу та відкушувача, відрізав кабель з бухти та паркану, загальною довжиною 50,4 метра типу «СІП» та «АВВГ», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2663/17-21 від 13.06.2017 року складає 1221,01 грн., який належить ОСОБА_5 , помістив кабель до мішка та викрав його, перекинувши мішок з кабелем через паркан.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим кабелем, яким розпорядився на власний розсуд, чим здав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1221,01 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 03.05.2018 року, біля 16:00 години, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, біля електроопори, що розташована біля будинку №80 по вулиці Магістратській у м. Вінниці, викрав коробку з інструментами, в якій знаходилося: 18 зажимів натяжних торгової марки «Crosver» моделі «РА 37» вартістю 1517,40 грн., натягувач для стальної бандажної стрічки торгової марки «Crosver» моделі «ВТТ-0,2» вартістю 1614,15 грн. та молоток торгової марки «Sturm» (300- грам) вартістю 86 грн., тобто на загальну суму 3217,55 грн., які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 та були тимчасово залишені найманими працівниками останнього під час проведення технічних робіт із встановлення інтернет-мережі.
Після цього ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного наміру до кінця, намагався залишити місце вчинення злочину разом із викраденим майном, однак злочин не довів до кінця, не отримавши реальної змоги розпоряджтися викраденим, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції неподалік місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: після звільнення зі Збройних Сил України внаслідок хвороби, він зловживав алкоголем, а тому вчинив дані злочини. На даний час він пройшов курс реабілітації, налагодив своє життя, позбувся алкогольної залежності, веде суспільно-корисний спосіб життя.

07.05.2017 року він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переліз через паркан до домоволодіння по АДРЕСА_3 та обривком полотна від металу, перерізав кабель з бухти та паркану, змотав його та склав у мішок. Після цього з викраденим кабелем переліз через паркан.

Крім того, 03.05.2018 року, коли він йшов по вулиці Першотравневій у м. Вінниці, побачив біля приміщення «Ощадбанку» коробку з інструментами. Так як поряд нікого не було, він взяв коробку собі та побачивши, що всередині знаходяться інструменти, усвідомлюючи, що вказані речі йому не належать, викрав її та намагався залишити місце злочину разом з викраденим майном, однак майже одразу після цього був затриманий працівниками поліції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягів з кримінальних проваджень № 0002192 та №0001777 (т.1 а. с. 72, 82), протоколів прийняття заяв про злочин від потерпілого ОСОБА_5 07.05.2017 року та потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а.с. 72, 83), висновків судово-товарознавчих експертиз №2663/17-21 від 13.06.2017 року та №2939-2941/18-21 від 25.05.2018 року з довідками про вартість проведення експертиз (т.1 а.с. 74-78, 85-89); протоколів оглядів предметів від 13.06.2017 року та від 25.05.2018 року (т.1 а.с. 79, 90); постанови слідчого від 13.06.2017 року про визнання речових доказів в кримінальному №0002192 та передачу їх на зберігання (т.1 а.с. 80); розписки ОСОБА_5 про отримання ним на відповідальне зберігання речового доказу (т.1 а.с. 81); видаткової накладеної №61 від 03.05.2018 року (т.1 а.с. 84), постанови слідчого від 25.05.2018 року про визнання речового доказу в кримінальному провадженні №0001777 та приєднання його до кримінального провадження (т.1 а.с. 92), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- по епізоду з потерпілим ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в сховище;

- по епізоду з потерпілим ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше несудимою (т.1 а. с. 94); на обліку лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а. с. 54-5945), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а. с. 96).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану потерпілому ОСОБА_7 шкоду в повному обсязі (т.2 а.с. 17), являється особою раніше несудимою, зважаючи на те, що викрадене майно потерпілим повернуте, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_8 нових злочинів в майбутньому слід призначити: за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк в межах санкції даної статті; за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк в межах санкції даної статті, із врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України щодо розміру покарання за незакінчений злочин, який не може перевищувати 2/3 максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого даною санкцією.
При цьому суд враховуючи, що ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, передбачених п. п. 1 та 2 ч.1 ст. 66 КК України та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України, що не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідно санкціями ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який являється пенсіонером по інвалідності 2 групи (т.1 а.с. 63), зважаючи на позитивну характеристику останнього, щире каяття та наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_8 без його ізоляції від суспільства без реального відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком та із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави Україна процесуальні витрат у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 66-68, 69-1, 70, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349 , 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.3 ст. 68 та ст. 69-1 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 924 гривні у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень: № 2663/17-21 від 13.06.2017 року та №2939-2941/18-21 від 25.05.2018 року.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- спецпакети №4300583, №4254966, 4300584 з знаряддями злочину та слідами злочину, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили знищити;

- силовий кабель, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити власнику;

- картонну коробку, всередині якої містяться натягувач для стрічки торгової марки «Crosver» моделі «ВТТ-0,2», 18 зажимів натяжних торгової марки «Crosver» моделі «РА 37» та молоток 300 г, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: