УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2019 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту,-

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003307 від 23.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.06.2019 до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , в якій вона просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа її майном. Сума збитку встановлюється.

Згідно допиту в якості свідка гр. ОСОБА_5 , встановлено, що у 2001 році останньою на підставі довіреності від її матері ОСОБА_6 , яка мешкає в Російській Федерації, згідно договору купівлі від 16 жовтня 2001 року (АЕЕ №678907) укладеного між /продавець/ гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та /покупець/ гр. ОСОБА_6 придбано об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 57,9 кв.м., в тому числі житловою 36,5 кв.м.

В подальшому, у 2004 році ОСОБА_6 прибула до України де проживала за вищевказаною адресою певний час. Після від`їзду останньої у даній квартирі ніхто не мешкав по теперішній час.

Так, приблизно у червні 2018 року у ОСОБА_5 погіршився стан здоров`я у зв`язку з чим остання не мала можливості відвідувати вищевказане житло.

27.06.2019 Некрасова разом із чоловіком прийшла за адресою: АДРЕСА_1 та виявила, що вхідні двері у квартиру замінені та там хтось мешкає. Далі, ОСОБА_5 зателефонувала до «Інфоксводоканал» з метою перевірки заборгованості за вищевказаною квартирою, яка належить на праві власності її матері ОСОБА_6 , але повідомили, що особовий рахунок переоформлено на іншу особу також особистий рахунок переоформлено і в «Одесобленерго».

В подальшому, в ході спілкування з жінкою, яка мешкає в даній квартирі, яка пояснила, що на вона є власником квартири на підставі договору купівлі продажу від 14 грудня 2018 року, укладеного між гр. ОСОБА_10 /продавець/ (РНОКПП НОМЕР_1 ), який діяв в інтересах ОСОБА_6 на підставі довіреності посвідченої ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 08.12.2018 року за №3016 та гр. ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 ) /покупець.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України встановлено, що в базі «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» за період з 01.01.2017 р. по теперішній час громадянкою Російською Федерації ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних не виявлено.

Згідно інформації наявної в матеріалах кримінального провадження встановлено, що довіреність від 8 грудня 2018 року видана гр. ОСОБА_6 громадянкою України, серія та номер паспорта НОМЕР_3 виданий 18.10.2015 року Приморським РВ м. Одесі ГУДМС України в Одеській області.

На адресу Приморського ВП в м. Одесі надійшла відповідь з ГУ ДМС в Одеській області про те, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортом громадянина України (серія та номер паспорта НОМЕР_3 виданий 18.10.2015 року Приморським РВ в м. Одесі ГУДМС України в Одеській області) не обліковувалась та не отримувала закордонний паспорт.

На підставі викладеного є достатні підстави вважати, що реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_12 , проведенні незаконно, з метою заволодіння чужим майном.

18.09.2019 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом об`єкт нерухомості, а саме квартира, загальною площею 57, 9 кв.м., яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

На думку сторони обвинувачення, зазначений об`єкт можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення.

Тому слідчий просить накласти арешт на вищезазначений об`єкт.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, відповідно до письмової заяви слідчого, останній просить здійснити розгляд клопотання за відсутності сторони обвинувачення, клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчим подано заяву, згідно якої він просить розглядати клопотання про накладення арешту без виклику сторін, оскільки існує реальна загроза незаконного відчуження зловмисниками квартири АДРЕСА_2 .

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Встановлено, що СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003307 від 23.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме: постановою про визнання речовими доказами від 22.09.2019 та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що вищезазначений об`єкт може містити відомості про обставини вчинення злочину, отже мають значення речових доказів, оскільки вони самі по собі або у сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.
Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), загальною площею 57,9 кв.м., яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчинення дій щодо державної реєстрації змін в будь який спосіб правового статусу нерухомого майна та заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням зазначеного майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0003307.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

03.10.2019