ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2246/19 Справа № 210/1543/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Криворізької місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника - адвоката ОСОБА_10 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000607, -

В с т а н о в и л а:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 2003 року народження, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Строк покарання ухвалено рахувати з моменту затримання тобто з 14.11.2015 року.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 14.11.2015 року до набрання вироком законної сили.

Обраний у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до до 02.08.2019 року.

Заявлений цивільний позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь цивільного позивача ОСОБА_9 матеріальні збитки в сумі 9985 грн. та моральні у сумі 80 000 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він у вечірній час 13.11.2015 року, разом із своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вживали спиртні напої поблизу магазину «АТБ-маркет» по вул. Косіора, 49 в м. Кривому Розі.

Близько 00:00 години 14.11.2015 року за запрошенням ОСОБА_13 , вказані особи прийшли за місцем його проживання - в квартиру АДРЕСА_2 , та у приміщенні гостьової кімнати даного житла продовжили спільно вживати спиртні напої, в період часу з 03.30 год. та близько 04.00 год., між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , на ґрунті побутового пияцтва, виникла сварка та склалася взаємна неприязнь.

Діючи з цією метою, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_13 одного ляпасу в потилицю, потім взяв порожню скляну пляшку з-під пива, ємністю 0,5 л. та, утримуючи її у правій руці, умисно завдав ОСОБА_13 , який в цей час сидів на дивані, один удар в тім`яно-потиличну область голови, внаслідок чого спричинив потерпілому крововилив у м`які покривні тканини тім`яно-потиличної області по середній лінії.

Вказані дії ОСОБА_7 обурили ОСОБА_13 та він зажадав від ОСОБА_7 та ОСОБА_14 залишити його помешкання. Однак, ОСОБА_7 відмовився виконувати вимогу ОСОБА_15 , після чого між ними відбулась сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки зазначені особи впали на диван, встановлений у цій же гостьовій кімнаті квартири, при цьому ОСОБА_13 впав на спину, а ОСОБА_7 знаходився зверху на ньому.

ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитися в положенні лежачи на дивані, долаючи опір ОСОБА_13 , який в силу алкогольного сп`яніння не міг чинити активний опір останньому, умисно, зі значною силою, обома руками став наносити удари в обличчя, голову та шию ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_7 наніс останньому не менше ніж по одному удару в ліву передвушну область, в ліве вухо, ліву виличну область, ліву щічно-виличну область, в підборіддя, область правої реберної дуги та в область лівого коліна.

Продовжуючи діяти з мотивів гострої неприязні до ОСОБА_13 , обвинувачений умисно, зі значною силою, протягом декількох хвилин, лівою рукою здавлював передню та праву бокову поверхні шиї потерпілого ОСОБА_13 , а правою рукою продовжував наносити зі значною силою удари в область голови, обличчя та шиї останнього. При цьому він, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_13 в результаті удушення. При цьому обвинувачений наносив удари та здавлював місця розташування життєво-важливих органів потерпілого, свідомо припускаючи настання смерті ОСОБА_13 .

В результаті зазначених умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

-крововиливів в склери, крапкових крововиливів у м`які покривні тканини голови, кровотечі з отворів носа та зовнішніх вушних ходів, крововиливу слизової нижньої губи, вогнищевих синців передньої та правої бічної поверхонь шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, перелому ріжків під`язичної кістки та хрящів гортані;

-синців, саден, крововиливів м`яких тканин голови, субарахноідального крововиливу, садна правої реберної дуги, синців лівого коліна.

Після отримання тілесних ушкоджень в області шиї, а саме: перелому ріжків під`язичної кістки та хрящів гортані, потерпілий ОСОБА_13 , від механічної асфіксії, помер на місці злочину.

Далі ОСОБА_7 , з метою приховати сліди скоєного злочину, за допомогою запальнички, яку мав при собі, а також газет, які знайшов у зазначеному помешканні, підпалив речі, які знаходилися на поверхні диванів встановлених в приміщенні спальної та гостьової кімнат квартири за вказаною адресою, та залишив місце скоєння злочину.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок вирок скасувати з підстав невідповідності, на її думку, призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 протягом всього судового розгляду справи, до судових дебатів, не визнавав свою провину, спричинену шкоду потерпілим не відшкодував навіть частково, цивільний позов не визнав, вів себе агресивно по відношенню до потерпілої сторони, погрожував свідкам обвинувачення. Таким чином, вважає, що висновок суду про визнання обвинуваченим своєї вини наприкінці судового слідства, є невірним.

Прокурор вважає, що процесуальна поведінка обвинуваченого свідчить про умисне затягування судового розгляду з метою уникнути справедливого покарання, зменшивши його розмір.

Також вказує, що хоча ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою, однак притягується до кримінальної відповідальності вже в-четверте. При цьому, тяжкість злочинів, які протягом життя вчинив обвинувачений зростає із крадіжки до розбійного нападу та на теперішній час умисного вбивства. На думку апелянта, даний факт свідчить про те, що ОСОБА_7 не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення.

Вважає, що суд не врахував тяжкість вчиненого злочину, всі обставини скоєного та призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання.

- потерпілий та його представник просять вирок, в частині призначення покарання та часткового задоволенні цивільного позову,- скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років, цивільний позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 9 985,00 грн. матеріальної шкоди та 580 000, 00 грн. моральної шкоди.

Вважають, що висновок суду про визнання обвинуваченим своєї вини, є необґрунтованим, оскільки останній затягував судовий розгляд, не визнавав своєї вини до судових дебатів, намагався здійснювати тиск на свідків злочину, намагався уникнути відповідальності, перед потерпілим не вибачився.

Зазначають, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальність. У даному кримінальному провадженні засуджений за вчинення умисного вбивства, яке вчинив з особливою жорстокістю, наносячи численні удари потерпілому по життєво важливих органах, та завдаючи останньому фізичних страждань. Потім, з метою приховати вчинений злочин, ОСОБА_7 вчинив пожежу в квартирі потерпілого, не турбуючись про те, що наражає не смертельну небезпеку інших мешканців будинку.

Апелянти також зазначають, що протягом майже 4 років розгляду справи, обвинувачений навіть не намагався відшкодувати потерпілому спричинені збитки.

На їх думку, суд першої інстанції не врахував думку потерпілого, який прохав призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Вважають, що з урахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України, призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, є явно несправедливим та недостатнім для його виправлення.

Вказують, що зменшивши суму відшкодування моральної шкоди в 9 разів, суд не зазначив мотивів свого рішення. Зазначають, що ОСОБА_9 втратив свого батька, та 20.10.2014 року, передчасно, у зв`язку з хворобою, з життя пішла його мати. Результатом стала довготривала депресія потерпілого, відсутність життєвої рівноваги. Дана ситуація ускладнювалась і зухвалою поведінкою обвинуваченого, який фактично не визнав свою вину, не розкаявся.

Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги потерпілого та його представника, - заперечувала, думки потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_16 , які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційних вимог прокурора, - не заперечували, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок підлягає скасуванню на підставі ст. 412 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням процесуального закону під час розгляду справи судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційної перевірки доводів апеляційних скарг потерпілої сторони та прокурора були встановлені допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального закону, пов`язані з вимогами до змісту вироку, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються:

- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;

- статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;

- докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;

- мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення;

- обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання;

- мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому;

- підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду;

- мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В порушення вищенаведених вимог КПК України, суд першої інстанції, навівши у вироку пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 та експерта ОСОБА_28 у формі протокольних відповідей на запитання, не виклав при цьому своїх висновків щодо наявності чи відсутності в даних поясненнях доказів на підтвердження встановлених судом обставин по справі.

Мотивувальна частина вироку викладена сумбурно, неконкретно, без аналізу зібраних доказів. Вирок за змістом та по суті не відповідає вимогам постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування вироку суду першої інстанції, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із вимогами ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, Які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Допущені судом першої інстанції порушення, на думку колегії суддів, є істотними порушеннями вимог процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК України, є перешкодою для ухвалення судом законного і обґрунтованого судового рішення.

Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинуваченого ОСОБА_7 на справедливий розгляд справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора, та скасування вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог процесуального закону слід детально перевірити усі докази по справі, які були надані учасниками судового процесу, доводи апеляційних скарг, співставити їх з наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну правову оцінку, та ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

В разі, якщо в ході нового судового розгляду буде доведено винуватість ОСОБА_7 , за обставин, викладених у вироку, колегія суддів вважає, що призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років, - слід вважати несправедливим внаслідок м`якості.

Оскільки справа підлягає поверненню до суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, при яких скоєно злочин, його тяжкість, про те, що ризики у виді можливості обвинуваченого переховуватися від суду з метою ухилення від відбування покарання у випадку, якщо воно буле призначено, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому провадженні, - не зменшились, колегія вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних зобов`язань.

Тому колегія вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою до дня проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407,409,412,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Криворізької місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника - адвоката ОСОБА_10 , - задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до дня проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4