Справа № 487/7415/19
Провадження № 1-кс/487/8435/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000683 від 05.09.2019 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000683 від 05.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу управління нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та розшукових дій ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучені під час обшуку службового кабінету №2,9, 10 ГУ ДМС в Одеській області, що розташований за адресною: м. Одеса, вул.. Преображенська, 64, документи: оригінал особової справи №343 щодо примусового повернення в країну походження громадянина Сенегалу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 49 арк., оригінал наглядової справи без номеру щодо примусового повернення в країну походження громадянина Таджикістану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 32 арк.; оригінал особової справи №136 щодо примусового повернення в країну походження громадянина Бангладеш ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 на 93 арк.

Клопотання мотивоване тим, що вилучені в ході обшуку документи визнані речовими доказами, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження, необхідно накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву, просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000683 від 05.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Кримінальне провадження розпочате на підставі листа від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, щодо можливого перевищення службових повноважень працівниками ГУ ДМС під час поміщення іноземців та осіб без громадянства до Миколаївського ПТПІ за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2019 відповідно до вимог ст. 19-1 ЗУ «Про Уповноважено Верховної Ради України з прав людини» працівниками Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, разом із експертами Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини здійснено моніторинговий візит до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України» (далі ПТІ).

Під час моніторингового візиту в ході ознайомлення із службовою документацією закладу, особовими справами утримуваних осіб та бесід із іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в ПТПІ виявлені порушення права на свободу та особисту недоторканість (ст. ст. 26, 29, 59 Конституції України, та ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а також порушення Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту, і скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту затверджених наказом МВС України від 07.09.2011 №649 (із змінами) працівниками ДМС.

Також встановлено, що відносно Громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2019 прийнято рішення про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України строком на шість місяців до 02.10.2019 з поміщенням до ПТПІ.

Під час особистої бесіди представника Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з громадянином ОСОБА_9 , останній повідомив експертам про те, що він із 28.07.2017 до 27.01.2019, тобто 18 місяців перебував у Волинському ПТПІ та був звільнений у зв`язку із закінченням максимального терміну перебування у ПТПІ.

Після цього, 26.02.2019 він прибув до ГУ ДМС України в Одеській області для з`ясування порядку отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, при цьому посадовим особам міграційної служби пред`явив, видану йому довідку про тримання іноземця або особи без громадянства у Волинському ПТПІ.

Однак, незважаючи на це, зі змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2019, вбачається, що 27.02.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП громадянин Народної республіки Бангладеш ОСОБА_9 був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Крім цього, 27.02.2019 ГУ ДМС в Одеській області було прийняте рішення про примусове видворення останнього в країну походження та зобов`язано покинути територію України у строк до 26.03.2019. Оскільки ОСОБА_9 у встановлений строк не виконав рішення про примусове повернення, 02.04.2019 Гу ДМС в Одеській області було подано адміністративний позов про примусове видворення ОСОБА_9 та останнього затримано, і 03.04.2019 повторно поміщено уже до Миколаївського ПТПІ.

Повторне поміщення Громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_9 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, суперечить положенням ст. 15 Директиви №2008/115/ЄС.

Відповідно до положень ч. 18 ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

Таким чином Громадянин Народної республіки Бангладеш ОСОБА_9 був незаконного притягнений посадовими особами ГУ ДМС України в Одеській області до адміністративної відповідальності та незаконно затриманий.

Громадянина Таджикистану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 затримано з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з розміщенням до ПТПІ, на строк достатній для виконання рішення про примусове видворення, але не більше ніж до 28.01.2010.

Під час особистої бесіди представника Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з Громадянином Таджикистану ОСОБА_6 останній повідомив про те, що він вирішив звернутися до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Він тричі особисто приходив до ГУ ДМС України в Одеській області 18, 25 та 29 липня із заповненою заявою. Однак у нього не прийняли документи, що є порушенням положень ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», тобто його не допусти до процедури звернення за міжнародним захистом та останнього 29.07.2019 було затримано.

29.07.2019 на засіданні Приморського районного суду м. Одеси він пояснив, що бажає звернутися за міжнародним захистом в Україні. Він також, пояснив, що йому не повідомляли про, що відносно нього прийнято рішення про примусове повернення. Окрім цього йому не видали копії протоколу про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення, а також не роз`яснено рішення суду від 29.07.2019 мовою, яку він розуміє чим порушено Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту, і скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту затверджених наказом МВС України від 07.09.2011 №649 (із змінами) працівниками ДМС та Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України.

Громадянина Сенегалу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2019 затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України строком на шість місяців до 07.11.2019 з поміщенням до ПТПІ.

Під час особистої бесіди представника Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з Громадянином Сенегалу ОСОБА_5 повідомив експертам про те, що рішення про його затримання з метою ідентифікації і забезпечення примусового видворення було прийнято судом за його відсутності та в цей час його доставили до суду та тримали в коридорі, змушуючи підписувати документи, сутності яких він не розуміє. В подальшому ці документи було передано до залу судових засідань, а також не було залучено перекладача та захисника.

Водночас у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 зазначено, що громадянин Сенегалу ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що з позовом про розгляд справи без його участі згоден, послуг адвоката та перекладача не потребує, що є порушенням п. 6 Розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства відповідно до, якої органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ забезпечують участь іноземців, які затримані, у судових засіданнях під час розгляду позовних заяв, передбачених частиною першою статті 289 КАСУ. У разі розгляду справ про продовження строку затримання іноземця участь останнього у судовому засіданні може бути забезпечена також шляхом організації відеоконференції.

Окрім того, громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12.08.2019 продовжено строк затримання в ПТПІ на шість місяців до 12.02.2020 з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення.

Так само, як і громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12.08.2019 продовжено строк затримання в ПТПІ на шість місяців до 12.02.2020 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В ході моніторингового візиту представника Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, експертами було встановлено що громадянам Народної республіки Бангладеш Дас Сушан Чандро та Маіх Камел адміністрація ПТПІ незаконно відмовила у прийняті зав про визнання біженцем та особою, яка потребує додаткового захисту в зв`язку з тим, що зави були складені рідною мовою заявників на бенгалі. Зави були прийняті адміністрацією ПТПІ лише після того, як вони були складені англійською мовою 21.06.2019 та подані до ГУ ДМС України в Одеській області.

Про те, на день проведення моніторингового візиту Секретаріатом Уповноваженого Верховної ради України з прав людини жодної дії з боку посадових осіб ГУ ДМС в Одеській області на правлених на розгляд зазначених заяв не здійснено, що є порушенням Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту, і скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту затверджених наказом МВС України від 07.09.2011 №649 (із змінами) працівниками ДМС

Перевищення службових повноважень та бездіяльність керівництва та службових осіб ГУ ДМС в Одеській області призвела до порушення права на свободу та особисту недоторканість (ст. ст. 26, 29, 59 Конституції України, та ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а також порушення міграційного законодавства.

18.10.2019 року в присутності Начальника Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_12 та Начальника відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.10.2019 року проведено обшук службового кабінету №2,9, 10 ГУ ДМС в Одеській області, що розташований за адресною: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, документи: оригінал особової справи №343 щодо примусового повернення в країну походження громадянина Сенегалу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 49 арк., оригінал наглядової справи без номеру щодо примусового повернення в країну походження громадянина Таджикістану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 32 арк.; оригінал особової справи №136 щодо примусового повернення в країну походження громадянина Бангладеш ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 на 93 арк.

19.10.2019 року слідчим проведено огляд зазначених особових справ та винесено постанову про визнання речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно має суттєве значення для кримінального провадження, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000683 від 05.09.2019 року про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку 18.10.2019 року службового кабінету №2,9, 10 ГУ ДМС в Одеській області, що розташований за адресною: м. Одеса, вул.. Преображенська, 64, документи: оригінал особової справи №343 щодо примусового повернення в країну походження громадянина Сенегалу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 49 арк., оригінал наглядової справи без номеру щодо примусового повернення в країну походження громадянина Таджикістану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 32 арк.; оригінал особової справи №136 щодо примусового повернення в країну походження громадянина Бангладеш ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 на 93 арк.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1