Справа № 464/2185/18
пр.№ 1-кп/464/109/19
У Х В А Л А
24 червня 2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові матеріали кримінального провадження №0000924 від 22.03.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищевказана справа.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на термін, що двох місяців із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку із тим, що жодна із підстав та ризиків, які були підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених КПК України, не відпали на даний час. Просить клопотання задовольнити та щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу заперечує.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили та просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а також з огляду на особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан (не працює, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості), суд приходить до висновку, що наявні відповідні обставини, які у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе продовжувати займатись злочинною діяльністю; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; переховуватися від суду. Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що на даний час повністю виправдовує необхідність продовження строку дії даного запобіжного заходу, застосування до обвинуваченого більш м`яких видів запобіжних заходів не в змозі запобігти ризикам, які передбачені ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності до вимог ст.183 КПК України, вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст.177 КПК України.

Враховуючи зазначені вище ризики, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, слід визначити розмір застави, яка в повній мірі буде забезпечувати виконання покладених на нього обов`язків у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 грн. У разі внесення суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Щодо клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на м`який - домашній арешт, суд прийшов переконання, що у такому слід відмовити за відсутність будь-яких доказів необхідності змінити на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою строком, що не перевищує двох місяців, тобто до 23 серпня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38 420 грн. У разі внесення вказаної суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до Сихівського районного суду м.Львова за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. У випадку невиконання даних обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається у дохід держави.

У разі звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвалу для виконання в частині застосування запобіжного заходу - ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (79007, м.Львів, вул.Городоцька, 20) та для контролю прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 (79005, м.Львів, вул.Ак.Богомольця, 9).

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1