Справа № 724/1597/18
Провадження № 1-кс/724/450/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
слідчий суддя Хотинського районного суду
Чернівецької області: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю слідчого СВ Хотинського ВП
Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області: ОСОБА_3
скаржника: ОСОБА_4
представника скаржника: ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Зазначає, що як вбачається із вищевказаної постанови закриттям даного кримінального провадження на думку слідчого являються слідуючі обставини: «формальні ознаки складу злочину та сумлінна помилка ОСОБА_6 у питанні належності йому права на належне йому майно», а також наявність цивільно-правових відносин між ними.
Вказує, що на її думку оскаржуване рішення винесене передчасно, оскільки слідчим, який розслідував дану справу, не було вчинено достатніх дій для прийняття такого рішення, а твердження у постанові «про відсутність у діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, так як суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, а ОСОБА_6 діяв у стані необізнаності належності йому права власності» не спростовують його злочинні дії із-за відсутності достатніх, належних та допустимих доказів у кримінальній справі про непричетність та невинуватість його до даної події. До проведення досудового розслідування кримінального провадження поставилися формально.
Також зазначає, що оскаржувана постанова прийнята передчасно. Слідчий не вчинив жодних дій, спрямованих на те, щоб обґрунтовано стверджувати про відсутність складу злочину у діяннях ОСОБА_6 натомість текст оскаржуваної постанови містить лише цитати з законодавства України, зокрема Кримінального кодексу та Кримінального процесуального кодексу. При цьому, які конкретно дії здійснювалися слідчим для встановлення фактів скоєння правопорушення не зазначено. Зазначені лише тотожні допити її та ОСОБА_6 , під час яких останній підтвердив попередні покази. Також не встановлена особа, якій ОСОБА_6 продав належний їй на праві приватної власності автомобіль. Хибна думка слідчого щодо умислу ОСОБА_6 на продажу автомобіля, так як на час продажу автомобіля між ними припинилися будь-які стосунки, а тим більше що між ними склалися ворожі стосунки, тому він навмисно його продав. Продаж автомобіля він вчинив з ціллю заволодіння її майном.
В судовому засіданні скаржник та її представник підтримали скаргу і просили її задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вислухавши думку слідчого, скаржника та її представника, вважаю, що скаргу слід задовольнити.
Відповідно до ст. 9 ч. 2 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а згідно частини другої даної статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути, в тому числі про скасування рішення слідчого чи прокурора.
Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що слідчим дана невірна оцінка довіреності ОСОБА_4 від 03.05.2017 року, а саме об`єму повноважень наданих ОСОБА_6 , порядок їх реалізації передбачений чинним законодавством.
Враховуючи вищевказане, а також те, що дія довіреності була припинена 04.12.2017 року, слідчим дана невірна оцінка діям ОСОБА_6 .
Таким чином, дослідженими під час судового розгляду доказами встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження слідчим було винесено передчасно, без встановлення всіх обставин справи та надання їм об`єктивної оцінки при прийнятті процесуального рішення.
За вказаних обставин, вважаю, що прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим.
Враховуючи наведене, з метою захисту прав та інтересів заявника, повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального провадження, вважаю за необхідне постанову слідчого скасувати.
Керуючись ст.ст.306,307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1