Дата документу 26.11.2019 Справа № 554/607/17
У Х В А Л А
іменем України
26 листопада 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0001038 від 23.03.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2019 року заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Октябрського районного суду м.Полтави із зазначеною скаргою, в якій просять скасувати постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження за ознаками ч.1 ст.358 КК України стосовно ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів скарги заявники посилаються на те, що після подання у березні 2016 року заяви в порядку ст.214 КПК України 23.03.2016 року до ЄРДР були внесені відомості за №0001038 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, розпочато досудове розслідування. При цьому впродовж тривалого часу неодноразово змінювалися слідчі, які неефективно здійснювали досудове розслідування, декілька разів слідчими незаконно і необґрунтовано, передчасно закривалося кримінальне провадження. Так, ухвалою суду від 11.09.2018 року скасовано рішення слідчого від 20.07.2018 року про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Зазначають, що протягом року після скасування незаконного рішення слідчого, досудове розслідування продовжувалося здійснюватися неефективно, всупереч вимог КПК України. На звернення заявників 21.10.2019 року отримано повідомлення про прийняття слідчим рішення від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважають, що заявників свідомо і навмисно не повідомлено про результат досудового розслідування, а також є підстави вважати, що слідчими в рамках даного кримінального провадження протягом 3,5 років не вжито всіх заходів, передбачених КПК України для всебічного і об`єктивного розслідування, не надана правова оцінка і відповідна кваліфікація діям особи, що вчинила кримінальне правопорушення, а органом прокуратури не здійснено належне процесуальне керівництво. Таким чином, слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не вчинено всіх необхідних слідчих дій для виконання завдань кримінального провадження. На підставі зазначеного, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, заявники просять задовольнити скаргу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала, наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Пояснила, що слідчий не витребував довідку про державні нагороди ОСОБА_6 , що підтверджує відсутність в неї нагород, у зв`язку з тим, що обставини про їх наявність, на думку заявників, покладені в основу пом`якшення вироку засудженої. Крім того, слідчий не надавав можливості ознайомитися зі справою та не направляв тривалий час оскаржувану постанову. Враховуючи викладене, просила скаргу задовольнити.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, згідно отриманої судом телефонограми, остання перебуває на лікарняному, тому з`явитись до суду не має можливості за станом здоров`я, просила розглядати скаргу без її участі, доводи скарги підтримала з підстав, викладених у ній, просила скаргу задовольнити. Зазначені обставини у судовому засіданні підтвердила також ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти розгляду скарги без участі іншого заявника.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду матеріали кримінального провадження на запит суду. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд вважає відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що Полтавським ВП ГУНП в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001038, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та згідно фабули витягу зазначені дані про те, що 29.12.2015 року колегією суддів Апеляційного суду Полтавської області було винесено вирок, який на думку координаторів Громадської спілки «Ліга громадських організацій» Громада Полтавщини» має факт внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей (арк.крим.провадж. 1, 2, 58).

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення вих.№25 від 14.03.2016 року звернулись координатори Громадської спілки «Ліга громадських організацій» Громада Полтавщини» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . У заяві зазначено про те, що при вирішенні питання про призначення засудженій покарання колегія суддя врахувала дані про особу, у тому числі, що ОСОБА_6 має державні нагороди за досягнення в роботі нагороджена двома орденами «За заслуги» 2 та 3 ступенів. Оскільки, на думку заявників, вказані відомості слугували однією з пом`якшувальних обставин, що надало ОСОБА_6 можливість бути звільненою від відбування основного покарання з іспитовим строком без конфіскації майна та 7 рангу державного службовця, а інформація щодо її нагородження державними нагородами спростована офіційною відповіддю від 15.02.2016 року, тому вважали що ОСОБА_6 свідомо суду надала недостовірні відомості та підроблені документи щодо свого нагородження з метою уникнення реальної міри покарання, з корисливих мотивів (арк.крим.провадж. 6-7).

Зазначені матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001038 від 23.03.2016 року об`єднано в одне кримінальне провадження з матеріалами досудового розслідування №0000080 від 30.08.2016 року, що слідує, зокрема, із постанови прокурора від 20.07.2018 року (арк.крим.провадж.48, 54-56, 73-74).

Постановою слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27 червня 2019 року вказане кримінальне провадження №0001038 від 23.03.2016 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (арк.крим.провадж.79-81).

Вказану постанову заявниками отримано 21.10.2019 року разом із повідомленням вих.№131-53-16 від 09.10.2019 року (а.с.2), доказів протилежного суду не представлено, а тому скаргу подано у строки, передбачені ч.1 ст.304 КПК України. Із прийнятим рішенням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не згодні, а тому просять скасувати дану постанову з мотивів її необґрунтованості, передчасності та неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення, неефективності досудового розслідування в цілому.

Згідно з вироком Апеляційного суду Полтавської області від 29.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено засуджену ОСОБА_6 від основного покарання строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України (арк.крим.провадж.9-20).

За змістом вироку зазначено, що при вирішенні питання про обрання засудженій покарання суд відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості інкримінованого засудженій злочину, який є тяжким і вчинений ОСОБА_6 з корисливих спонукань з використанням службових повноважень, що унеможливлює її подальше перебування на посадах, пов`язаних з проходженням державної служби, також враховуючи дані про особу винної, те, що вона є інвалідом 2-ї групи, не судима, за місцем проживання скарг щодо неї не надходило, згідно з наявними у матеріалах справи характеристиками за місцем роботи допускались фінансові порушення. В той же час, наявні від осоті і про заохочення по службі від керівництва Департаменту та обласної державної адміністрації. Поряд з цим ОСОБА_6 має державні нагороди з досягнення в роботі, вона нагороджена двома орденами України «За заслуги 2-го та 3-го ступеню». Також колегія враховує конкретні обставини справи. Відповідно до ст..67 КК України не вбачається обставин, які обтяжують покарання засудженої (арк.крим.провадж.19).

Заявники посилаються на те, що інформація щодо нагородження ОСОБА_6 державними нагородами спростована відповіддю на інформаційний запит Адміністрації Президента України.

Зокрема Листом керівника Головного департаменту забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України від 15.02.2016 року вих.№12-09/270 членам координаційної ради ГС «ЛГО «Громада Полтавщини» на запит від 10.02.2016 року повідомлено, що за інформацією, наданою Департаментом державних нагород Адміністрації Президента України, Н.М.Конотоп державними нагородами не нагороджувалася (арк.крим.провадж.5,8,21,57).

Як зазначив слідчий у постанові про закриття кримінального провадження, під час досудового розслідування встановлено відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Так, у матеріалах кримінального провадження наявна біографічна довідка, в якій зазначений запис щодо наявності у ОСОБА_6 двох орденів «За заслуги» 2 та 3 ступенів, при цьому наявні у матеріалах кримінального провадження довідки не є предметом злочину, адже, хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків (арк.крим.провадж.81).

Під час проведення досудового розслідування слідчим було здійснено ряд процесуальних дій, а саме вжито заходи забезпечення кримінального провадження, направлено запити у відповідні установи, спрямовані на отримання інформації з метою перевірки обставин, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також проведені інші слідчі та процесуальні дії.

Так, слідчим направлено запит Керівнику Головного департаменту забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України вих.№21382/115/101/052016 від 11.10.2016 року; відповіддю за вих. №12-09/2481 від 20.10.2016 року в задоволенні запиту про надання інформації щодо відзначення державними нагородами України ОСОБА_10 .Конотоп відмовлено (арк.крим.провадж.22, 24).

У відповідь на запити слідчого вих.24864/115/101/052016 від 25.11.2016 року та вих.№25360/115/101/05 від 02.12.2016 року про надання інформації щодо підтвердження достовірності листа Адміністрації Президента України від 15.02.2016 року вих.№12-09/270, наданому ГО «ЛГО «Громада Полтавщини», отримано відповідь від 23.12.2016 року (арк.крим.провадж.25, 26, 29).

Разом із тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим 07.07.2017 року, 10.10.2017 року направлялися доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України щодо забезпечення явки до слідчого ОСОБА_6 (арк.крим.провадж.40, 42).

Слідчий звертався із клопотаннями в порядку ст.ст.131, 132, 159 КПК України, та на підставі ухвал слідчого судді від 21.03.2017 року, від 10.05.2018 року слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів судової справи №554/120/13-к з можливістю отримання документів; здійснено копіювання та вилучення відповідних документів, у тому числі, які характеризують особу ОСОБА_6 (арк.крим.провадж.30-36, 43-46, 61-72).

Також згідно з протоколом від 19.07.2018 року проведено огляд документів тому 2-го кримінальної справи №111230023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , який був вилучений під час тимчасового доступу від 18.05.2018 року, виготовлено копії документів, які характеризують особу ОСОБА_6 (арк.крим.провадж.60).

Як встановлено судом, ніяких державних нагород під час судового засідання в апеляційному суді засудженою ОСОБА_6 не представлялося та вона не зазначала про їх наявність.

З огляду на викладене, слідчий суддя погоджується з висновками слідчого у постанові від 27.06.2019 року в частині того, що не виключено ймовірності описки у зазначеній в кримінальній справі біографічній довідці, оскільки колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області керувалася наданими матеріалами кримінального провадження, що і було фактично відображено у вироку від 29.12.2015 року (арк.крим.провадж.81).

Крім того, твердження заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про те, що мало місце діяння, передбачене ч.1 ст.358 КК України, не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження зібраними доказам, оскільки наявні у матеріалах справи біографічні довідки не є предметом даного злочину, не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків у розумінні диспозиції зазначеної статті Закону про кримінальну відповідальність, а саме по собі зазначення у вироку суду від 25.12.2015 року про наявність зазначених нагород не вказує на безпосередній зв`язок зазначених обставин з прийнятим по суті справи судовим рішенням.

Водночас, посилання заявників щодо тривалого неефективного здійснення досудового розслідування після скасування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.09.2018 року постанови слідчого ОСОБА_5 від 20.07.2018 року про закриття кримінального провадження не є переконливими з огляду на характер мотивів, з яких виходив суд під час висновку, що при винесенні постанови слідчим не вчинено всіх необхідних слідчих дій для виконання завдань кримінального провадження у контексті вказівки конкретних заходів, передбачених КПК України, процесуальних та слідчих та дій, які необхідно здійснити для всебічного, повного і об`єктивного досудового розслідування, позаяк в ухвалі про таке не вказано (арк.крим.провадж.75-76, 78).

Таким чином, виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження №0001038 у їх сукупності установлено, що зазначені у заяві (повідомленні) про вчинення кримінального правопорушення обставини щодо наявності всіх ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, під час досудового розслідування не підтверджені належними і допустимими доказами.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, диспозиція ч.1 ст.358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Слід зазначити, що предметом даного злочину є ті письмові документи, які посвідчують наявність юридично значимих фактів і мають своїм джерелом походження підприємство, установу, організацію незалежно від форми власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має право видавати чи посвідчувати відповідні документи. Предметом злочину не визнаються документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків. Крім цього, суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Відсутність однієї із обов`язкових ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст.358 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи всі обставини, які були досліджені під час проведеного досудового розслідування, в межах внесених до ЄРДР відомостей факт підроблення документів не знайшов свого об`єктивного підтвердження, з огляду на те, що документ, з якого взято відомості про зазначені державні нагороди, - біографічна довідка не є предметом злочину, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Враховуючи, що слідством не здобуто доказів, які свідчать про вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому висновки слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, аналізом змісту постанови слідчого від 27.06.2019 року встановлено, що слідчим у повній мірі проаналізовано та досліджено докази у кримінальному провадженні, вчиненні слідчі дії, які визнані слідчим в порядку ст.40 КПК України необхідними, процесуальні дій проведені з усіх вказаних обставин кримінального правопорушення, надана правова оцінка зібраним доказам, тобто здійснено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також тих, які вказані у заяві про вчинення злочину, надано їм належну правову оцінку, які слід визнати вичерпними.

Результати вказаних дій зафіксовані документально, містяться у матеріалах кримінального провадження та враховані під час винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Отже, суд погоджується з висновками органу досудового розслідування про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та недостатність тверджень лише з мотивів заяви про злочин, оскільки іншими обставинами кримінального провадження вказані факти не підтверджуються.

У постанові про закриття кримінального провадження від 27.06.2019 року наявні посилання на різні докази, здобуті під час досудового розслідування, факти, встановлені досудовим розслідуванням, та їх юридичну оцінку у нерозривному зв`язку з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Будь-яких фактів, що свідчать про упереджені і необґрунтовані висновки під час прийняття вказаного рішення щодо відсутності складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження з цих підстав, судом під час розгляду не встановлено.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини кримінального провадження, приходить до висновку, що слідчим було вчинено всі необхідні та достатні заходи стосовно всебічного, повно і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку всім доказам, які були зібрані для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Таким чином, зважаючи на наведені обставини, суддя вважає, що постанова від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0001038, внесеного до ЄРДР від 23.03.2016 року, винесена законно та обґрунтовано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, досудове розслідування проведено в повному обсязі, а тому законні підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0001038 від 23.03.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1