Ухвала
19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 490/10490/14-к
провадження № 51-3033ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року,

встановив:

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року відмовлено ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 січня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявлними обставинами ухвал Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2014 року та від 14 серпня 2014 року.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2, ч.3 та ч. 5 цієї статті.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 01 квітня 2019 року і вказує на те, що судом апеляційної інстанції при ухвалені рішення допущено порушення його конституційних прав.
Відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, всупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону, з касаційної скарги ОСОБА_4 неможливо зрозуміти, яких порушень допустився суд апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК.
Тобто, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Водночас, ОСОБА_4 не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Таким чином, скаржнику необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію, щодо істотності порушень кримінального процесуального закону та належно обґрунтувати, яку норму закону судом апеляційної інстанції неправильно застосовано.
Крім цього, ч.5 ст. 428 КПК визначає, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак, до касаційної скарги додано неналежним чином завірену копію ухвали апеляційного суду.
Також, скаржником не зазначено, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді справи, з врахуванням вимог ч.3 ст. 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року залишити без руху та надати скаржнику для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3