справа №176/1046/18
провадження №1-кс/176/429/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників процесу: особи, що подала клопотання - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води, клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду за вх. 5323/19 від 03 червня 2019 року надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому вона просить скасувати арешт майна: автомобіля марки ВАЗ 2106, 1980 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, накладений за ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2018 року.
У своєму клопотанні зазначила, що на підставі довіреності серії НМІ 039514 від 08.08.2017 року ОСОБА_4 як власника автомобіля марки ВАЗ 2106, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 уповноважив її та чоловіка ОСОБА_5 розпоряджатися, в тому числі продавати, обмінювати, передати в оренду та керувати вищезазначеним автомобілем.
22.03.2018 року даний автомобіль під керуванням чоловіка був зупинений працівниками поліції за порушення правил ПДР та під час проведення огляду в салоні автомобіля було виявлено бухти телефонного кабелю, які в подальшому були вилучені слідчо оперативною групою.
За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2018р. було накладено арешт тимчасово вилучене майно, тобто на вищезазначений автомобіль, було заборонено користуватись, відчужувати та розпоряджатись ним.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено ряд експертиз, в тому числі огляд автомобіля, інші слідчі та розшукові дії, які на даний час вже проведені.
Оскільки арешт накладався з метою проведення експертиз і експертизи вже проведено, вважає, що на даний момент вже відпала необхідність в утриманні даного автомобіля. Подальше утримання автомобіля буде порушувати її право на мирне володіння її майном, а тому вона просить скасувати арешт майна.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, пославшись на обставини викладені в клопотанні.

Слідчий Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровський області, належним чином повідомлений про день та час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Дослідив матеріали клопотання, підстави наведені в ньому та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що 22.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000261 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді від 04.04.2018 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1980 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, що належить ОСОБА_4 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , вилучений слідчим СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 під час огляду місця події 22.03.2018 року.
У даному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Жовтоводського міського суду від 18.05.2018 року було проведено обшук автомобіля марки ВАЗ 2106, 1980 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_3 ., під час якого були виявлені та вилучені шматки кабелю та інші предмети, які в подальшому було опечатано та поміщено до спеціального пакету Національної поліції.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України,тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки ВАЗ 2106, 1980 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, буде мати доказове значення у сукупності з іншими здобутими доказами для з`ясування та встановлення обставин події за цим фактом, оскільки є відносним та допустимим речовим доказом у справі, щодо якого існують підстави вважати, що він міг бути використаний як знаряддя вчинення злочину, який містить на собі сліди чи інші відомості, які можуть потребувати ще в подальшому, у тому числі і експертного дослідження, для з`ясування та перевірки обставин, як такий може бути доказом у кримінальному провадженні, у тому числі для встановлення причетної особи, то за цих обставин слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно у даному кримінальному провадженні накладений обґрунтовано, та оскільки досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню не завершене, то й потреба у скасуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження на цей час не відпала, а тому підстави для скасування арешту майна відсутні.

Враховуючи те, що на даний час потреба у накладенні арешту не відпала, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту майна відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1