УХВАЛА
Справа № 521/15600/19

Номер провадження:1-кс/521/5960/19

25 вересня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , проарешт майна, за кримінальним провадженням №0002894 від 17.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2019, близько 13 години 00 хвилин, старший дільничний офіцер поліції Малиновського відділу поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки, на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, знаходився за адресою: м. Одеса, вул.. М. Малиновського, 61/1 та направлявся в бік будинку № 65 по вище вказаній вулиці, а саме на території поліцейської дільник, що обслуговується ним.

Так, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 помітив раніше невідому особу чоловічої статі, якам своєю поведінкою викликала підозру, тому старший ДОП ОСОБА_5 підійшов до гаражного кооперативу, що розташований навпроти будинку № 61/1 по вулиці Малиновського в м. Одесі. Підійшли до раніше не відомої особи, висловив законну вимогу в усній формі вислову «Стій! Поліція!». Не бажаючи виконувати законну вимогу співробітника поліції, невідома особа здійснила фізичний опір, а також вчинила не одноразову спробу втечі.

Під час зупинення та обмеження в русі, громадянином ОСОБА_6 не одноразово здійснювалася протидія виконання працівником поліції своїх повноважень, шляхом відштовхування та утримання рухів рук працівників поліції. Зупинивши та обмеживши невідому особу, старший ДОП ОСОБА_5 почав утримував вище вказану особу з метою недопущення втечі останньої.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Проте, ОСОБА_6 , діючи умисно та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, з метою перешкоджання у виконанні своїх повноважень, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, нормальної роботи правоохоронних органів та їх авторитету, весь час здійснював опір та неодноразово намагався нанести удари удари в різні частини тіла.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись попереду співробітника поліції ОСОБА_5 , який утримував підозрюваного з метою недопущення його втечі, взяв до своєї руки із землі камінець та наніс удар старшому ДОП ОСОБА_5 у область лівого вуха, який в цей час виконував свої службові обов`язки працівника поліції.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 заподіяв працівнику правоохоронного органу ОСОБА_5 фізичний біль та страждання, а також тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин правого бедра, садин правого передпліччя, забиття м`яких тканин голови та садин вушної раковини з ліва .17.09.2019 року о 20 год.30хв. було складено протокол затримання гр.. ОСОБА_6 , в порядку якого у останнього було вилученомобільний телефон « Huawei» у корпусі чорного кольору із розбитим дисплеєм, imei не встановлено, в зв`язку з тим, що зі слів ОСОБА_6 , даний мобільний телефон не можливо вімкнути так як він розряжений, в телефонів наявна сім-карта з номером, який останній не пам`ятає

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

При цьому, слідчим доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002894 від 17.09.2019, а саме: мобільний телефон «Huawei» у корпусі чорного кольору із розбитим дисплеєм, imei не встановлено, та наявну в телефоні сім-карту.

Передати вище вказане майно до камери зберігання речових доказів Малиновського ВП.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1