Справа № 307/4007/14-к
Провадження № 1-кс/307/521/14
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
03 листопада 2014 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України,
Старший слідчий СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з заступником прокурора Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Вказує на те, що досудовим розслідуванням по справі встановлено, що 12 жовтня 2014 року, близько 03 год., в с. Ганичі Тячівського району по вулиці Народній, під час несення, згідно постової відомості від 11 жовтня 2014 року, служби на маршруті № 2 інспекторами ВДАІ з обслуговування Тячівського району УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції ОСОБА_6 та капітаном міліції ОСОБА_7 , які відповідно до ст. 2 Закону України „Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів та ст. 7 Закону України „Про міліцію є працівниками правоохоронного органу, було вказано на зупинку водію транспортного засобу марки «Фольксваген-Крафтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на великій швидкості та під час руху маневрував від одного до іншого узбіччя проїжджої частини дороги, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Вимогу зупинитися водій вказаного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_5 , проігнорував, після чого, з метою документування порушення водієм даного автомобіля Правил дорожнього руху, працівниками міліції було здійснено його переслідування, в результаті якого біля будинку № 415 по вулиці Народній, де він проживає, ОСОБА_5 зупинив транспортний засіб і, вийшовши з нього, почав викрикувати нецензурні вислови на адресу працівників міліції, на законну вимогу припинити протиправні дії, пред`явити для перевірки посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль та прослідувати для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відмовився це зробити, та умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним правопорушення, передбачені ст. 122-2, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинив активну фізичну протидію працівникам міліції, а саме почав тягнути їх за формений одяг, зривати погони, пошкодивши при цьому формену куртку ОСОБА_7 , та умисно завдав останньому декілька ударів руками в обличчя та ОСОБА_6 декілька ударів руками в область грудної клітки і одного удару рукою в голову.
Також встановлено, що 12 жовтня 2014 року близько 03 год. в с. Ганичі Тячівського району по вулиці Народній, під час несення, згідно постової відомості від 11 жовтня 2014 року, служби на маршруті № 2 інспекторами ВДАІ з обслуговування Тячівського району УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції ОСОБА_6 та капітаном міліції ОСОБА_7 , які відповідно до ст. 2 Закону України „Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів та ст. 7 Закону України „Про міліцію є працівниками правоохоронного органу, було вказано на зупинку водію транспортного засобу марки «Фольксваген-Крафтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на великій швидкості та під час руху маневрував від одного до іншого узбіччя проїжджої частини дороги, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Вимогу зупинитися водій вказаного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_5 , проігнорував, після чого, з метою документування порушення водієм даного автомобіля Правил дорожнього руху, працівниками міліції було здійснено його переслідування, в результаті якого біля будинку № 415 по вулиці Народній, де він проживає, ОСОБА_5 зупинив транспортний засіб і, вийшовши з нього, почав викрикувати нецензурні вислови на адресу працівників міліції, на законну вимогу припинити протиправні дії, пред`явити для перевірки посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль та прослідувати для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відмовився це зробити, та умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним правопорушення, передбачені ст. 122-2, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинив активну фізичну протидію працівникам міліції, а саме почав тягнути їх за формений одяг, зривати погони, пошкодивши при цьому формену куртку ОСОБА_7 , та умисно завдав останньому декілька ударів руками в обличчя та ОСОБА_6 декілька ударів руками в область грудної клітки і одного удару рукою в голову.
Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив декілька злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, який відповідно до закону карається позбавленням волі на строк до 5 років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, заслухавши показання підозрюваного ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що наміру ухилятися від слідства та суду він не має та не заперечує щодо застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заслухавши пояснення старшого слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 ,,який просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід в виді домашнього арешту, заборонивши йому в період з 23-ї години по 6-у годину залишати місце свого проживання, прокурора, який в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України, санкції статті яких передбачать покарання у виді позбавлення волі і за матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Зазначені в клопотанні ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання не знайшли свого підтвердження.,
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи те, що у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбаченого у пунктах 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні довів обставини щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , і сам в судовому засіданні не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу в виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 він фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23-ї години по 6-у годину наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- у період з 23-ї години по 6-у годину наступного дня не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 31 грудня 2014 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом внутрішніх справ.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1