ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2846/19 Справа № 194/1025/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000190 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернівського міського Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:
- 17.12.2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, 09.11.2018 року звільненого по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту фактичного затримання - з 23.04.2019 року.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено раніше обраний тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 19:35 годині, 22.04.2019 року, знаходячись біля магазину «Катюша», який розташований біля території автостанції по вул. Курській, буд. 1-а в м. Тернівка, Дніпропетровської області, після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , з яким познайомився цього ж дня приблизно о 18:40 годині, побачив, що у ОСОБА_9 мається при собі належний йому мобільний телефон марки «ХІАОМІ», модель Redmi 6А, який він поклав до зовнішньої кишені своєї куртки та пішов від магазину «Катюша» у напрямку двору буд. 12 по вул. Курській. Після чого у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на викрадення мобільного телефону. Наздогнавши ОСОБА_9 , він умисно наніс йому кулаками рук не менш ніж три удари у потиличну частину голови, від яких ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_7 наніс йому ще не менш ніж 5-6 ударів ногами по тулубу, а коли той став чинити опір, то наніс йому приблизно 2 удари ногою по голові. Після чого ОСОБА_7 , шляхом ривку розірвав ліву кишеню куртки ОСОБА_9 та відкрито, повторно викрав мобільний телефон, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на суму 2 866,67 грн.
Крім цього ОСОБА_7 , спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден м`яких тканин голови, грудної клітини.
В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить переглянути вирок суду першої інстанції та застосувати до нього ст. 69 КК України, оскільки суд, на його думку, не прийняв до уваги пом`якшувачі обставини, а саме: його щиросердне каяття, що він активно співпрацював зі слідством, збитки потерпілому відшкодував і до нього немає а ні матеріальних, а ні моральних претензій, має кілька тяжких захворювань.

Просить пом`якшити вирок та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника-адвоката, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах викладених у вироку суду, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються і відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Так, згідно ст. 69 КК України, на застосуванні положень якої наполягав як ОСОБА_7 , суд за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією відповідної статті (частини статті) КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції даної статті (частини статті) КК України.
Але, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що останнім було вчинено кримінальне правопорушення, яке є тяжким; те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога перебуває з 2003 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням опіоідів, синдром залежності, активне вживання, перебував на обліку у лікаря інфекціоніста з 26.12.2018 року по 01.06.2019 року в КЗ Тернівська ЦМЛДОР з діагнозом: ВІЛ-інфекція, 4 клінічна стадія (СНІД), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність тяжкої хвороби.
Обтяжуючими покарання обставинами суд визнав рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, де суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Колегія суддів погоджується з тим, що призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність застосування ст. 69 КК України, оскільки він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та наявність тяжкої хвороби, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Вказані обставини не є достатньо вагомими для визнання їх такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та не є достатньою підставою для застосування положень ст. 69 КК України.
За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Тернівського міського Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3