Провадження №11-сс/801/689/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

слідчого: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000234 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019, згідно якої відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

встановив:
Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному за ч.3 ст.299 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя в своєму рішенні зазначив, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом в цьому конкретному випадку, а слідчий не довів, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, які передбачені ст.177 КПК України, а тому обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати прийняте рішення і обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення та виступ в судових дебатах прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги; заперечення проти її задоволення підозрюваного та його захисника; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження і додатково надані докази; суд дійшов висновку про постановлення нового рішення щодо запобіжного заходу із наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній особі менш суворий запобіжний захід.

Так, слідчий суддя, обираючи запобіжний захід підозрюваному, врахував матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя вважав, що в ході розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим та прокурором не доведено наявності всіх ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 є в силу ст.89 КК України не судимим, що свідчить про відсутність ризику вчинення інших правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя вважав, що в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому відмовив в задоволенні клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу та обрав відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Однак, суд першої інстанції при відмові в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , не в повній мірі врахував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не до кінця оцінив обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід i він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України i зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Крім того, судом не взято до уваги i той факт що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_10 допустив ухилення від органу досудового слідства, в зв`язку із чим, кримінальне провадження було зупинене, а підозрюваного було оголошено у розшук.

Також, судом не взято до уваги, що при доведенні вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та винесенні обвинувального вироку, йому може бути призначено реальну міру покарання, а саме позбавлення волі на строк до 8 років.

Таким чином, слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області недостатньо вивчено особу підозрюваного ОСОБА_11 та не враховано всі обставини справи, оскільки більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт в нічний час, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, вказана ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає скасуванню.

Разом з тим, на переконання суду, наявність ризиків, визнаних слідчим суддею в своїй ухвалі та наведених в клопотанні слідчого, обставин кримінального правопорушення та враховуючи особу підозрюваного, дає підстави до обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Метою застосування запобіжних заходів є запобігання протиправній поведінці підозрюваного та забезпечення розслідування кримінального провадження у розумні строки.

Превентивний характер цих заходів проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст.177 КПК України віднесені до ризиків у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.404, 405, 407, 408, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019 щодо застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовільнити клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці до 29.11.2019 в період доби з 22.00год до 06.00год за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суду про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому документи для виїзду за кордон.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_12 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя