Провадження № 1-кс/520/7205/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0001486 від 24.04.2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 04.03.2019.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , здійснюючи чергування 22.04.2017лікарем-анестезіологом дитячим Медичного центру № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », маючи кваліфікаційну категорію лікаря вищої категорії, тобто будучи відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, достовірно розуміючи, що згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 вказаного Закону вона зобов`язана надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, перебуваючи на робочому місці у ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 неналежно виконала свої професійні обов`язки внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки при анестезіологічній підготовці пацієнта ОСОБА_6 до запланованої хірургічної операції та подальшому проведенні реанімаційних заходів, що призвело до стрімкого погіршенню життєвих показників останнього та смерті пацієнта.

Так, 12 квітня 2017 року ОСОБА_6 госпіталізовано до хірургічного відділення Медичного центру № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де за період лікування пацієнта ОСОБА_6 з 12 по 22 квітня 2017 року лікарямипроведено наступні хірургічні операції: 13.04.2017 о 13 год. операцію № 282 «Видалення грижі», 13.04.2017 о 14 год. операцію № 281«Холецистектомія ускладнена (лапароскопічна)», 15.04.2019 о 12 год. операцію № 16/287 «Ендоскопічна папиллотомія» та з 23 год. 17.04.2017 по 00 год. 00 год. 30 хв. 18.04.2017 операцію № 292 «Релапароскопія, лапаротонія, дренування холедоха по Керу, санація та дренування черевної порожнини».

Відповідно до «Передопераційного епікризу та клінічного розбору» від 16 год. 00 хв. 22 квітня 2017 року, пацієнту ОСОБА_6 планувалось провести ургентну операцію «Релапаротомія з приводу перитоніту», за участю лікаря хірурга ОСОБА_7 та лікаря анестезіолога ОСОБА_8 .

Однак, відповідно до «Передопераційного огляду анестезіолога» від 16 год. 11 хв. 22 квітня 2017 року, обстеження та підготовку пацієнта ОСОБА_6 до хірургічної операції проводив лікар анестезіолог дитячий ОСОБА_5 .

Пацієнта ОСОБА_6 22 квітня 2017 року о 20 год. 35 хв. доставлено в операційну із відділення анестезіології та інтенсивної терапії, де лікарем-анестезіологом ОСОБА_5 розпочато проведення індукції в наркоз, при цьому остання, діючи неналежно, неправильно провела інтубацію, а саме з другої спроби провела інтубацію трахеї, тобто ввела трубку в трахею з метою захисту дихальних шляхів пацієнта, що являє собою один із засобів для проведення механічної вентиляції легень, а також для проведення анестезіологічного забезпечення, утім не вжила заходів реанімації після чого на фоні неналежного проведення заходів знеболення, о 21 год. 00 хв. констатовано клінічну смерть ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, лікар анестезіолог дитячий ОСОБА_5 , основним напрямком роботи якої є анестезіологічне забезпечення пацієнтів дитячого віку, у період часу з 20 год. 35 хв. до 21 год. 00 хв. 22 квітня 2017 року неналежно виконала свої професійні обов`язки, які полягали у анестезіологічній підготовці пацієнта ОСОБА_6 до запланованої хірургічної операції. Після констатації клінічної смерті пацієнта ОСОБА_6 , ОСОБА_5 жодним чином не зробивши висновків щодо необхідності забезпечення якісного рівня надання медичної допомоги, продовжила свої злочинні дії, які полягали у неналежному проведенні реанімаційних заходів, що як результат призвело до смерті пацієнта.

Зокрема, ОСОБА_5 у вказаний період часу:

- допущено затримку з початком надання реанімаційної допомоги, які мали виконуватись не пізніше 20:45 20:50 22.04.17, до якої спонукала негативна динаміка життєвих показників пацієнта за протоколом знеболення, а саме, зниження частоти пульсу до 50 о 20:45 22.04.17, із подальшим падінням показників на 20:55 22.04.17 пульсу - до 25, артеріального тиску - до 60/15мм.рт.ст.;

- здійснено недостатній обсяг замісної інфузійної терапії;

- введено недостатню кількість ін`єкцій адреналіну та передчасне припинення їх введення;

- здійснено несвоєчасне проведення трахеотомії, яку слід було виконувати в перші хвилини після невдалої інтубації.

Фатальні наслідки для пацієнта ОСОБА_6 при адекватному наданні анестезіологічної допомоги в ході підготовки до оперативного втручання, а також при своєчасному та відповідному виконанні реанімаційних заходів щодо ОСОБА_6 у період часу з 20 год. 40 хв. по 21 год. 40 хв. 22 квітня 2017 року, були умовно відворотними та смерть ОСОБА_6 не настала б.

06 червня 2019 року, у зв`язку із виникненням підстав та наявністю достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001486 від 24 квітня 2017 року, старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 складено повідомлення та 07 червня 2019 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, яке попередньо погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 .

Разом з цим, ОСОБА_7 будучи лікарем-хірургом Медичного центру № 1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », маючи кваліфікаційну категорію лікаря вищої категорії, тобто будучи відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, достовірно розуміючи, що згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 вказаного Закону він зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, та будучи лікуючим лікарем ОСОБА_6 , та лікарем-хірургом, який проводив оперативні втручання останньому, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки при лікуванні пацієнта ОСОБА_6 , які полягали у стрімкому погіршенні життєвих показників останнього та смерті пацієнта.

Так, 12 квітня 2017 року ОСОБА_6 госпіталізовано до хірургічного відділення Медичного центру № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », лікуючим лікарем якого на протязі усього періоду госпіталізації був лікар хірург ОСОБА_7 .

З метою надання медичної допомоги ОСОБА_6 лікарем-хірургом ОСОБА_7 у період з 12 по 22 квітня 2017 року призначені діагностичні процедури, проведено чотири хірургічні операції, призначено та проведено консервативне лікування, яке внаслідок професійної недбалості призвело до смерті ОСОБА_6 .

Так, 13 квітня 2017 року у період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. 13 квітня 2017 року лікарем хірургом ОСОБА_7 , асистент ОСОБА_9 проведено операцію № 282 «Видалення грижі» та у період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв.13 квітня 2017 року лікарем хірургом ОСОБА_7 асистент ОСОБА_9 проведено операцію № 281«Холецистектомія ускладнена (лапароскопічна)».

Під час проведення операції неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, лікар-хірург ОСОБА_7 , прийняв рішення про проведення планового оперативного втручання без проведення належної передопераційної підготовки. Ним не враховані, наявні у ОСОБА_6 хронічні серцево-судинні захворювання у вигляді ішемічної хвороби серця після інфаркту, гіпертонічну хворобу третьої стадії із високим риском та атеросклеротичного кардіосклерозу та наявну пневмонію (запалення легень). Підхід до оперативного втручання, обраний лікарем-хірургом ОСОБА_7 , негативно вплинув на стан здоров`я ОСОБА_6 , як з боку дихальної системи так і серцево-судинної системи. Більш того, в процесі оперативного втручання, при виявленні фізіологічних особливостей хворого, та його стан, лікарем-хірургом ОСОБА_7 , не проведено конверсію в лапаратомію, яка дала б можливість бачити все оперативне поле та запобігти подальші ускладнення у вигляді витікання жовчі.

Після проведення вказаного оперативного втручання, стан ОСОБА_6 не поліпшувався та зберігалось виділення жовчі за дренажем із черевної порожнини, що вказувало про негерметичність жовчних щляхів в зоні оперативного втручання у ОСОБА_6 .

Проте, невірно оцінивши ситуацію, лікар-хірург ОСОБА_7 , вирішує проводити папиллосфінктеротомію.

З метою усунення наслідків раніше допущених помилок при проведенні оперативного втручання 13 квітня 2017 року, лікар-хірург ОСОБА_7 , 15 квітня 2017 року, у період час з 12 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. проводить операцію № 16/287 «Ендоскопічна папиллосфінктеротомія», яку взагалі не треба було проводити.

В подальшому, в період з 15 по 16 квітня 2017 року, незважаючи на постійне витікання жовчі, об`єм якої інколи доходив до 400 мл., що вказувало на загрозливі симптоми для стану здоров`я ОСОБА_6 , у період більше ніж добу, документування процесу витікання жовчі, лікарських призначень та оглядів пацієнта, взагалі не відбувалися. Що призвело до запізненого рішення про необхідності оперативного втручання з приводу жовчного перитоніту.

17 квітня 2017 року, з метою рятування життя ОСОБА_6 , загроза якої сталося внаслідок раніше допущених помилок ОСОБА_7 у результаті проведених ним оперативних втручань та неправильного консервативного лікування, лікар-хірург ОСОБА_7 , приймає рішення про необхідність проведення ще однієї операції у зв`язку з розвитком жовчного перитоніту. Проте, проведення релапароскопії з накладенням пневмоторіума було помилковим, враховуючи стан септичного шоку, в якому знаходився хворий. Вказану операцію № 292 лікар хірург ОСОБА_7 розпочинає о 23 год. 30 хв. 17 квітня 2017 року при асистентах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Проте така тактика негативно вплинула на стан гемодинаміки та дихальної функції ОСОБА_6 . У ході вказаного оперативного втручання, ОСОБА_7 , розуміючи, що він невірно обрав тактику проведення операції, переходить в лапаратомію с санацією та дренуванням черевної порожнини.

Окрім того, на фоні невдалих неодноразових оперативних втручань та великий обсяг консервативного лікування, лікар-хірург ОСОБА_7 , в період з 13 по 17 квітня 2017 року, невірно проводив антибіотикотерапію та антимікробну профілактику хворого ОСОБА_6 , що призвело до приєднання інфекції та розвитку септичного шоку.

Так, станом на 22 квітня 2017 року, хворому ОСОБА_6 поставлений діагноз «нагноєння операційної рани, евентрація тонкої кишки», що було розцінено як показник для ургентної операції, яка не була проведена оскільки ОСОБА_6 помер під час індукції у наркоз.

Причиною смерті ОСОБА_6 стала легенево-серцева недостатність. ЇЇ розвиток був зумовлений як інтоксикацією організму внаслідок сепсису, що знаходився у прямому причинному зв`язку з післяопераційним жовчним гнійно-фібринозним перитонітом, так і неадекватним анестезіологічним забезпеченням, що проводилося по відношенню до ОСОБА_6 у зв`язку з оперативним втручанням 22 квітня 2017 року.

06 червня 2019 року, у зв`язку із виникненням підстав та наявністю достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001486 від24 квітня 2017 року, старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 складено повідомлення та 07 червня 2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, яке попередньо погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 .

Безпосередніми керівниками підозрюваних на момент вчинення кримінального правопорушення булизавідуючий відділенням анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_11 та завідуючий Медичним центром № НОМЕР_1 Товариства ОСОБА_12 .

Наразі у органу досудового розслідування виникла необхідність у встановленні інформації щодо телефонних з`єднань мобільних терміналів, які використовували ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в період лікування пацієнта ОСОБА_6 , з 12 по 23 квітня 2017 року, з метою надання належної оцінки діям медичного персоналу, а також встановлення місця перебування останніх при неналежних діях підлеглих працівників.

Відповідно до відомостей з особових справ співробітників Товариства, ОСОБА_12 використовує номер мобільного телефону: НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_13 використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Статтею 160 КПК України, передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка містяться в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг,їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, надання тимчасового доступу до речей і документів є можливим, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Одержати зазначені документи іншими способами не можливо, оскільки згідно зі ст.9 Закону України «Про телекомунікації» охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікації, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в інформації, що перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а також неможливість отримання вказаних відомостей в інший спосіб, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, разом з тим прокурором було подано заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, враховуючи наявність заяви прокурора про розгляд клопотання за його відсутності, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить, зокрема: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Згідно ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про телекомунікації», зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом. Оператори, провайдери телекомунікацій зобов`язані вживати відповідно до законодавства технічних та організаційних заходів із захисту телекомунікаційних мереж, засобів телекомунікацій, інформації з обмеженим доступом про організацію телекомунікаційних мереж та інформації, що передається цими мережами.

Згідно ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

На підставі вищевикладеного, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного кримінального правопорушення, отримання документів, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, враховуючи неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, оскільки інформація, яка міститься в них становить охоронювану законом таємницю, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню. Вказане клопотання, в цілях запобіганню зміні або знищенню зазначеної у клопотанні інформації, слід розглянути без виклику службових осіб ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 163-166, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0001486 від 24.04.2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України задовольнити.

Зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виготовити на паперовому або електронному носії документ, що містить інформацію про телефонні дзвінки за сім карткою НОМЕР_3 за період часу з 12.04.2017 по 23.04.2017 та забезпечити тимчасовий доступ й можливість вилучення старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 , процесуальним керівником прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 або оперуповноваженими відділу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за дорученням слідчого в порядку ст. 40 КПК України, наступної інформації:

1. Адреси розташування та номери базових станцій.

2. Типи з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, переадресація).

3. Дата, час та тривалість з`єднання.

4. Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, ІМSI номери сім-картки, ІМЕІ).

5. Ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості.

6. За наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації надати відомості про абонента.

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

Попередити службових осіб ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1