Дата документу 25.07.2019
Справа № 334/2121/19
Провадження № 1-кп/334/553/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28 серпня 2014 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу через незачинені двері, піднявся на другий поверх житлового будинку АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проник до кімнати №2, звідки таємно викрав мобільний телефон «Nokia 2700» вартістю 980,00 грн., мобільний телефон «Samsung S5200» вартістю 1500,00 грн., та грошові кошти у сумі 405 гривень, що належали ОСОБА_8 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 2885,00 грн.

Крім того, 08 квітня 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , знаходячись на території гаражного кооперативу «Радікал», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Прогресивна 103-б, шляхом проникнення до приміщення гаража № НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відкриття замка, проникли в приміщення гаража № НОМЕР_1 , звідки незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме викотили мотоцикл «250Т16», д/н НОМЕР_2 , вартістю 8000,00 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_10 . Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продовжуючи свої незаконні дії, викотили вказаний мотоцикл з території гаражного кооперативу та зникли з місця пригоди, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю. Суду пояснив, що влітку 2014 року він, перебуваючи в смт. Кирилівка Якимівського району, здійснив крадіжку двох мобільних телефонів і грошових коштів у сумі 405,00 грн., проникнувши через незачинені вхідні двері на другий поверх житлового будинку. Після того, як він залишив місце вчинення злочину, був затриманий. Шкоду відшкодував повністю, повернувши викрадене майно потерпілому. Щиро кається у скоєному, просить врахувати, що на стадії досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину. Крім того, у квітні 2015 року він разом з ОСОБА_9 , за попередньою змовою, з корисливих мотивів проник до гаража № НОМЕР_1 на території гаражного кооперативу, заволоділи мотоциклом чорного кольору, викотили мотоцикл з території гаражного кооперативу та зникли з місця пригоди. Також щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень повністю доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, та за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання за ч.3 ст. 185 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю, має на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 289 КК України без призначення додаткового покарання, призначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу винного, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі п. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою скасувати, звільнивши з-під варти в залі суду.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia 2700», мобільний телефон «Samsung S5200», грошові кошти у сумі 405,00 грн., які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю; мотоцикл «250Т16», д/н НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1