Справа № 202/2369/19
Провадження № 1-кс/202/3883/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
19 квітня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 и про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000079 від 28 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2019 року ОСОБА_4 звернулася з клопотанням, в якому просить скасувати арешт автомобіля FORD TRANSIT CUSTOM реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 31.01.2019 року по справі № 202/698/19 у кримінальному провадженні №0000079, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 19.10.2018 року, вона є власником вказаного автомобіля та на сьогодні потреба в подальшому арешті відпала.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій не заперечує проти скасування арешту.
Заслухавши представника власника майна, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000079 від 28.01.2019 року, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000079 від 28.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2019 року був накладений арешт на автомобіль «Ford Transit Custom», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , виданого 19.10.2018 року ТСЦ 1242, належить ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За положеннями частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, частиною другою статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту від 31.01.2019 року, арешт на автомобіль FORD TRANSIT CUSTOM реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений з метою збереження його як речового доказу.
При цьому слідчий суддя враховує, що в кримінальному провадженні були призначені судові експертизи, а саме: судово-медична, транспортно-трасологічна експертиза, експертиза технічного стану транспортного засобу, які на сьогодні проведені, висновки експертів долучені до матеріалів кримінального провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують подальше утримання автомобіля марки FORD TRANSIT CUSTOM реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , отже, подальше обмеження права власності ОСОБА_4 є неспівмірним із завданням кримінального провадження.
За таких обставин, клопотання ОСОБА_4 необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2019 року на автомобіль FORD TRANSIT CUSTOM реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передавши даний автомобіль власнику ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2019 рокуна автомобіль марки «Ford Transit Custom», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Передати автомобіль марки «Ford Transit Custom» реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000079 від 28 січня 2019 року, для виконання.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 09-00 годині 23 квітня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1