УХВАЛА
Іменем України

25.10.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по скарзі ОСОБА_3 від 23.09.2019 року на бездіяльність старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
Заявником ОСОБА_3 під час розгляду скарги 24.09.2019 року заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 у зв`язку із з`ясуванням, на думку заявника, обставин, які свідчать про його неупередженість, які викладені в письмові формі та підтримані в судовому засіданні 25.10.2019 року.

Заслухавши думку ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки не залежним судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Зокрема зазначено:

1. якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2. якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3. якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4. за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5. у випадку порушення встановленого ч.3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Перевіривши вказані у заяві про відвід судді обставини, на які покликається ОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено, що обставини, викладені в заяві, не є такими, що відповідно до норм процесуального закону виключають участь слідчого судді у розгляді даної скарги.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ст. 3 Конституції утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст. 2, 7 Закону «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов про України», Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії», від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що вказані у заяві про відвід обставини не впливають на розгляд справи, але можуть викликати безпідставні скарги та затягування розгляду справи, а тому враховуючи, що у заявника виникла недовіра до слідчого судді щодо його недостатньої неупередженості та об`єктивності, з метою забезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву безсторонності судді у розгляді справи, для дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, слідчий суддя вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає також, що якщо у учасника процесу особа судді викликає несприйняття, неспокій, невпевненість у неупередженості, хвилювання за свій стан здоров`я в залежності від майбутнього рішення, такий учасник процесу має право на відвід судді.

Враховуючи висловлену недовіру слідчому судді, з метою забезпечення учасників судового процесу на справедливий, неупереджений суд, виключення будь-яких сумнівів у законності прийнятого по справі рішення та з метою недопущення виникнення у скаржника сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, вважаю можливим задовольнити відвід слідчому судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 35, 75, 80 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 .

Справу передати на розгляд іншому судді в порядку ч. 3 статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1