Справа № 738/1594/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/875/19
Категорія - продовження строку тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігова, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, жителю АДРЕСА_1 , продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 грудня 2019 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на доведеність та наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказуючи про недоцільність тримання його підзахисного під вартою та на відсутність правових підстав для ухвалення такого рішення.

На думку захисника є безпідставним твердження про відсутність міцних соціальних зав`язків у ОСОБА_6 та можливість продовження ним злочинної діяльності. Так само як і можливість обвинуваченого, у разі перебування на волі, впливати на свідків у кримінальному провадженні. Усі свідки, а також закупник психотропної речовини, були допитані під час досудового розслідування і їх показання зафіксовані у протоколах допитів, а свідок ОСОБА_9 допитаний під час судового розгляду справи, а тому у його підзахисного ОСОБА_6 немає сенсу на нього впливати.

Безпідставним вважає і твердження суду про те, що його підзахисний може ухилятися від слідства та суду, з урахуванням того, що останній має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем навчання, сприяв розслідуванню, надаючи щирі показання та визнаючи свою провину.

Апелянт вважає, що з урахуванням усіх позитивних даних та встановлених обставин, за відсутності доказів про можливість порушення обвинуваченим процесуальної поведінки, ОСОБА_6 можливо обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох епізодів тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вказує на наявність ризику ухилення від явки до суду.

Крім того, при проведенні слідчих дій у якості понятих залучались місцеві жителі, адреси їх проживання відомі стороні захисту, а тому існує вірогідність того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість переконати свідків надати свідчення на свою користь.

З урахуванням того, що суд приймає до уваги тільки ті показання свідків, які отримані безпосередньо у судовому засіданні, існує реальний ризик перешкоджанню встановленню істини по справі, шляхом незаконного впливу на свідків.

Наявність фактичного місця проживання та позитивні характеристики не свідчить про гарантію виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, як і не стало гарантіє законослухняної поведінки обвинуваченого.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12