Провадження № 1-кп/679/103/2019
Справа № 679/1147/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000207 від 24.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нетішин Хмельницької області, громадянки України, українки, одруженої, непрацюючої, із середньою-спеціальною освітою, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.02.2019 року близько 11 години 00 хвилин в м. Нетішин, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала, з вищевказаної квартири блендер марки «Gorenje HB 804Е», вартістю 650 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, здала його 23.02.2019 року до ломбарду «Комод», що по проспекту Незалежності, 15 м. Нетішин.

Розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 650 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на викрадення чужого майна, 22.07.2019 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала, з вищевказаної квартири одно камфорну електроплиту марки «Hilton 3898» вартістю 600 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, здала вказану електроплиту, 22.07.2019 року до ломбарду «Комод», що по проспекту Незалежності, 15 м. Нетішин.

Розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 600 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 подала до суду угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою. Згідно даної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, і наполягає на затвердженні зазначеної угоди. Обвинувачена свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнала повністю. Також вказала, що завдану матеріальну шкоду відшкодувала.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 вважає можливим затвердити мирову угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочини середньої тяжкості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобовязані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобовязаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, оскільки існують фактичні підстави для примирення, суд вважає за можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст.370, 374, 473, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 10 жовтня 2019 року по кримінальному провадженню №0000207 від 24.07.2019 року.

ОСОБА_4 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1