Справа № 185/9994/17
Провадження № 1-кп/185/100/19
У Х В А Л А

30 серпня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 від 17 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у судовому засіданні в черговий раз заявив клопотання про продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , термін дії якого спливає 01 вересня 2019 року, о 13.10 год..

Також прокурор заявив про необхідність продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , щодо кожного окремо, термін дії запобіжного заходу спливає 01 вересня 2019 року.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 прокурор зазначив про те, що враховуючи, що вони, кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна, наявний ризик того, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , кожен окремо, перебуваючи на свободі, під тиском кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, тобто вказав на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначив, що кожен з обвинувачених може впливати на потерпілих і свідків в даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вищенаведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів..

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор зазначив, що він може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих.

Представники потерпілих просили задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_17 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що певний час до обвинуваченого взагалі не було застосовано запобіжного заходу, але він з`являвся до суду. Також зазначив про те, що прокурор не надав жодних доказів ризиків. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та їхні обвинувачені погодились з позицією прокурора.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та матеріали, додані до нього, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку запобіжного заходу суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про вплив обвинуваченого на потерпілих і свідків має місце, бо станом на 30 серпня 2019 року потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані. Враховуючи, що анкетні дані потерпілих та свідків наявні в матеріалах кримінального провадження, у ОСОБА_6 буде наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на них.
Також на даний час ризик про переховування від суду продовжує існувати, бо ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна. Поряд з цим ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, законного постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків. Враховуючи вищевикладене, а також обставини кримінальних злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , існує реальний ризик залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування у відношенні до нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.
При розгляді даного клопотання суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 р. в справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
Як встановлено, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду та впливати на потерпілих, свідків. Також суд враховує репутацію обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та законних джерел доходів, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Отже, з огляду на викладені обставини, враховуючи особу обвинуваченого та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції, враховуючи наявні ризики, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, на даний час не зможе запобігти вищевказаним ризикам переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, впливу на потерпілих і свідків та не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Що стосується клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про переховування від суду має місце, адже він також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна. Також має місце ризик впливу обвинуваченого на потерпілих і свідків.

Розглядаючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, також враховує ризик переховування від суду, адже він також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна. Також має місце ризик впливу обвинуваченого на потерпілих і свідків.

Вирішучи питання про необхідність продовження строку дії домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , суд поряд з особою обвинуваченого враховує наявність ризику у вигляді можливого впливу на свідків та потерпілих, а також наявність ризику ухилення від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 13.10 год. до 26 жовтня 2019 року.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 26 жовтня 2019 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, раніше визначені ухвалою суду.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 26 жовтня 2019 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, раніше визначені ухвалою суду.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 26 жовтня 2019 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, раніше визначені ухвалою суду.

Строк дії даної ухвали до 26 жовтня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного суду України в справі № 3-208/2018(2402/18)

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2