КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

31 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0001531, внесеному до ЄРДР 16.02.2018 р., ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Вінниця, має вищу освіту, одружений, працює водієм-експедитором у ТОВ Форвард-С Логістик, має на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, зареєстрований: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначене покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на один рік.

Як на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням на ОСОБА_6 покладені обов`язки, передбачені ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України.

Також вироком ухвалено вирішення питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні та стягнуто на користь держави процесуальні витрати.

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 наказом Головного управління Національної поліції в Київській області за № 1 о/с від 04 січня 2018 року призначений на посаду старшого інспектора архівного відділу управління режиму та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції в Київській області.

Відповідно до наказів УМВС та ПЗЗ № 240 дск від 23 серпня 2014 року, НГУ № 4010/с дск від 28 липня 2015 року, НГУНП № 31 о/с дск від 29 січня 2016 року, НГУНП № 212 о/с дск від 15 квітня 2016 року та НГУНП №777 дск від 28 липня 2016 року обвинувачений був відряджений в зону проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в період з 25 серпня по 23 вересня 2014 року, з 15 липня по 06 серпня 2015 року, з 16 січня по 02 березня 2016 року, з 15 квітня по 28 травня 2016 року та з 10 липня по 12 серпня 2016 року з метою несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

У період з 25 серпня по 23 вересня 2014 року, з 15 липня по 06 серпня 2015 року, з 16 січня по 02 березня 2016 року, з 15 квітня по 28 травня 2016 року та з 10 липня по 12 серпня 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи у відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, знайшов, тим самим придбав, сорок шість патронів (боєприпасів).

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_6 перемістив указані патрони із зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей до місця свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

16 лютого 2018 року під час огляду житла ОСОБА_6 в період часу з 23 год 33 хв до 00 год 55 хв, за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції в речах обвинуваченого, а саме: в кишенях розвантажувального жилету, виявлено та вилучено тридцять предметів схожих на набої з маркуванням «1767» та шістнадцять предметів, схожих на набої з маркуванням «270 94», в загальній кількості 46 штук.

Відповідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №8-5/238 від 12 березня 2018 року надані на дослідження 46 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї.

З числа наданих на дослідження 46 патронів, 30 патронів є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені оболонковою кулею зі сталевим осердям «ПС» зразка 1943 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, а 16 патронів є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, що споряджені оболонковими кулями «ПСт» зі сталевим осердям зразка 1951 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Не погодившись із ухваленим щодо рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , 9.08.2019 р. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 р. щодо нього у даному кримінальному провадженні скасувати та ухвалити апеляційним судом новий вирок про закриття щодо ОСОБА_6 кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в зв`язку з відсутністю в його діях складу цього злочину.

Вказані апеляційні вимоги адвокат ОСОБА_5 вмотивував тим, що ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_6 суд першої інстанції припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, поклавши в його основу недопустимі докази, внаслідок чого неправильно застосував до підзахисного закон України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 263 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що протокол огляду помешкання в якому проживає обвинувачений від 16 лютого 2018 року, на який посилається суд, як на доказ винуватості обвинуваченого є недопустимим з огляду на вимоги ст. 87 КПК України.

Звертає увагу на те, що вилучені боєприпаси належать іншій особі, оскільки свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказували на особу - ОСОБА_10 , який приїздив до обвинуваченого та залишив у нього свої речі, разом з цим показання даних свідків не були враховані судом.

Наполягає на тому, що вирок суду винесено на припущеннях, на невстановлених достовірно та належним шляхом не перевірених фактах, недопустимих доказах. При цьому в матеріалах справи є всі підстави вважати, що боєприпаси, які були вилучені за місцем мешкання обвинуваченого належать ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши за клопотанням сторін провадження обставини, встановлені під час кримінального провадження, та окремі докази, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Свій висновок суд обґрунтував наведеними у вироку доказами, а саме:

- Свідок ОСОБА_11 - дружина обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що після перебування у зоні проведення антитерористичної операції її чоловік у справі значно змінився, зокрема, почав зловживав алкогольними напоями, під час чого часто приводив у квартиру своїх товаришів. Це ж відбулось і 16 лютого 2018 року, тоді вона з чоловіком посварилась. На сварку вийшла її сестра ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 за це накричав і на сестру. ОСОБА_12 викликала свого співмешканця для того, щоб він їх захистив. Через декілька хвилин до квартири зайшов співмешканець ОСОБА_12 із своїм другом, після чого чоловік роздратований вийшов геть на вулицю, а співмешканець викликав працівників поліції через зазначену сімейну сварку. Приблизно через 2 години після цього до їх квартири зайшли дві особи, які представились працівниками поліції, запропонували видати флешки та зазирнули у ліжко. Згодом у квартиру зайшли працівники поліції, які представились та повідомили про проведення обшуку в квартирі з тих підстав, що її чоловіка затримано з боєприпасами. Про те, щоб її чоловік виходив з квартири з пакетом їй невідомо. Пакет з якого вилучили боєприпаси вона не бачила, в ліжку знаходились в пакетах службові речі чоловіка, які вона не чіпала та жодного відношення до них не мала. Про зброю чоловіка знає лише, що у нього є один офіційно зареєстрований пістолет, а також пара ножів, які йому подарував батько. ОСОБА_13 вона не знає, хоча припустила, що це може бути колега чоловіка, який декілька раз приїздив у гості. Також зазначила, що товариші, які приходили у гості до чоловіка часто залишали свої речі, рюкзаки;
- Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що вона є сестрою дружини обвинуваченого ОСОБА_6 . Конкретно усіх обставин справи вона не пам`ятає, оскільки пройшов значний проміжок часу, але того дня вона пізно прийшла з роботи додому. В цей час ОСОБА_6 привів у гості свого друга та вони разом випивали і шуміли. Їй це не сподобалось і вона зробила зауваження ОСОБА_6 та його другу, попрохавши їх піти в інше місце. Через деякий час приїхав її друг, який попросив її зайти до себе в кімнату, що відбувалось далі вона не знає. Через деякий час до квартири приїхала слідчо-оперативна група для проведення обшуку, під час якого були вилучені речі, але які саме вона не пам`ятає. Все, що вилучалось пред`являлось особам, які брали участь в обшуку. Також зазначила, що в період з 2017 року по момент обшуку вперше на її пам`яті до ОСОБА_6 приїхав друг та вона його особисто бачила, хоча не відкидає можливості, що друзі до обвинуваченого приїздили коли її не було вдома. Про зберігання ОСОБА_6 у своїй квартирі особистих речей своїх друзів їй теж нічого не відомо;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 лютого 2018 року, згідно якого ОСОБА_6 16 лютого 2018 року, приблизно о 20:00 годині працівниками поліції затримано в порядку ст. 208 КПК України на зупинці громадського транспорту «Вулиця Закревської», що навпроти будинку 1/2 по вулиці Закревської у місті Києві, оскільки під час проведення поверхневого огляду виявлено та вилучено 5 предметів схожих на корпуси гранат (т. 1 а.с. 180);
- протоколом огляду квартири АДРЕСА_4 від 16 лютого 2018 року з відеозаписом проведення обшуку, збереженим на DVD диск, який проведено невідкладно у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку. Обшук здійснювався за участі понятих та під час нього в дивані кімнати № НОМЕР_1 виявлені пакети з речами, серед яких є розвантажувальний жилет у кишені якого виявлено та в подальшому вилучено, предмет схожий на магазин до автомату Калашникова, в якому знаходились 20 предметів схожих на набої з маркуванням «1767»; 10 предметів схожих на набої з маркуванням «1767» в розсип. В іншій кишені розвантажувального жилету виявлено коробку світлого кольору в якій виявлено та в подальшому вилучено 16 предметів схожих на набої з маркуванням «270 94». Огляд проведено за участі власника квартири ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 160-164, 165, 186);
- Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_6 для відшукання та вилучення речей, які мають значення у кримінальному провадженні, а саме: предмету схожого на набій з гумовою кулею червоного кольору всередині з маркуванням «терен-3 9mm P.A.», предмет, схожий на магазин до автомата, всередині якого знаходиться 20 предметів, схожих на набої з маркуванням «17 67»; 10 предметів схожих на набої до автомата з маркуванням «17 67», 16 предметів, схожих на набої з маркуванням «270 94» (т. 1 а.с. 186);
- Висновком експерта від 12 березня 2018 року № 8-5/238, згідно якого надані на дослідження 46 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї: 30 патронів є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені оболонковою кулею зі сталевим осердям «ПС» зразка 1943 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; 16 патронів є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, що споряджені оболонковими кулями «Пст» зі сталевим осердям зразка 1951 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби (т. 1 а.с. 191-196);
- речовими доказами по кримінальному провадженні, а саме: 30 проміжними патронами калібру 7,62х39 мм; 16 патронами пістолетними калібру 9х18 мм (т. 1 а.с. 200);

- запитом на вимогу прокуратури до військової частини НОМЕР_2 з матеріалів відповіді на який вбачається таке:
відповідно до витягу з наказу №207 від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_10 за призовом по мобілізації прийнято механіком-водієм 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти, прийнято наказом військової частини польова пошта НОМЕР_3 на військову службу за контрактом осіб рядового складу;
згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №262 від 19 грудня 2017 року солдат ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від механічної асфіксії. Виключено зі списків особового складу частини. Щорічна чергова відпустка за 2017 рік не надавалась;
відповідно до витягу із наказу №19 від 26 січня 2017 року ОСОБА_10 з 25 січня 2017 року вибув на лікування до лікарні м. Южне;
згідно витягу із наказу №30 від 08 лютого 2017 року солдат ОСОБА_10 на 30 календарних днів з 08 лютого по 09 березня 2017 року вибув у Херсонську область смт Горностаївка;
відповідно до витягу із наказу №56 від 14 березня 2017 року солдат ОСОБА_10 знято із забезпечення сержантів та солдатів військової служби за контрактом з обіду 15 березня 2017 року та забезпечений сухим пайком на дві доби та набором продуктів на три доби;
згідно витягу із наказу №95 від 11 квітня 2017 року солдат ОСОБА_10 знятий з продовольчого забезпечення з 12 травня 2017 року, забезпечений сухим пайком з розрахунку на 2 доби;
відповідно до витягу №1495 від 17 липня 2017 року про результати службового розслідування за фактом скоєння самогубства військовослужбовцем розвідувальної роти солдатом ОСОБА_10 , зокрема, наказано вважати солдата ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що помер внаслідок навмисного самоудушення шляхом повішення у петлі під час проходження військової служби не пов`язано з виконанням службових обов`язків. Зі пояснень командира розвідувальної групи ОСОБА_15 . ОСОБА_10 характеризувався як виконавчий військовослужбовець, не схильний до порушень військової дисципліни, за характером спокійний, конфліктів із старшими по службі не було.

Оцінивши всі наведені докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вони у своїй сукупності доводять висунуте ОСОБА_6 обвинувачення у тому, що він придбав та зберігав бойові припаси до вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Не спростовується такий висновок і апеляційними доводами сторони захисту про те, що в основу обвинувального вироку покладені недопустимі докази, оскільки здобуті з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 16 лютого 2018 року під час огляду житла ОСОБА_6 в період часу з 23 год. 33 хв. до 00 год. 55 хв., за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції в речах обвинуваченого, а саме: в кишенях розвантажувального жилету, виявлено та вилучено тридцять предметів схожих на набої з маркуванням «1767» та шістнадцять предметів, схожих на набої з маркуванням «270 94», в загальній кількості 46 штук.

Відповідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №8-5/238 від 12 березня 2018 року надані на дослідження 46 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї.

З числа наданих на дослідження 46 патронів, 30 патронів є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені оболонковою кулею зі сталевим осердям «ПС» зразка 1943 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, а 16 патронів є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, що споряджені оболонковими кулями «ПСт» зі сталевим осердям зразка 1951 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

У зв`язку з цим 16.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001531 було внесено відомості про злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Що стосується тверджень захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду від 16.02.2018 року у зв`язку з його проведенням без відповідного дозволу суду та без добровільної згоди мешканців, то колегія суддів вважає, що вказана слідча дія була проведена на підставі рішення слідчого як невідкладна в межах кримінального провадження, у відповідності до положень ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, дала змогу відшукати предмети і отримати достатні докази для підозри ОСОБА_6 у його вчиненні.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_6 для відшукання та вилучення речей, які мають значення у кримінальному провадженні,а саме: предмету схожого на набій з гумовою кулею червоного кольору всередині з маркуванням «терен-3 9mm P.A.», предмету, схожого на магазин до автомата, всередині якого знаходиться 20 предметів, схожих на набої з маркуванням «17 67»; 10 предметів схожих на набої до автомата з маркуванням «17 67», 16 предметів, схожих на набої з маркуванням «270 94» (т. 1 а.с. 186).

Таким чином твердження сторони захисту про незаконність проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_6 та, як наслідок, недопустимість відповідного протоколу від 16.02.2018як доказу, не відповідають обставинам кримінального провадження та є необґрунтованими.

Колегія суддів також не може погодитися з апеляційними доводами захисника про неврахування показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки, всупереч твердженням захисника, судом було заслухано їх пояснення та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що надані стороною обвинувачення належні та допустимі докази у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять висунуте ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні та зберіганні бойових припасів до вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, порушень норм процесуального права чи неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим поданаапеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0001531, внесеному 16.02.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ст. 263 ч. 1 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 а й л о Т. М. Ю д е н к о