Справа № 535/1279/19
Провадження № 1-кс/535/516/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000350 від 08.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 жовтня 2019 року до Котелевського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене цього ж числа начальником Котелевського відділу Миргородської місцевої

прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як речові докази.

Відповідно до клопотання, до чергової частини Котелевського ВП з Управління з контролю за використанням та охорони земель Держгеокадастру в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району при використанні земель сільськогосподарського призначення державної власності, які не надані у власність, виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 53 га.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2019 за №0000350 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Під час огляду місця події 09.10.2019 року в період часу з 12 год. 30 хв. по 15 год. 40 хв., було зафіксовано факт заволодіння невідомими особами земельними ділянками, які знаходяться в межах Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області загальною площею приблизно 53 га, шляхом розорення та в подальшому засівання сільськогосподарськими культурами кукурудзою, сояшником та ячменем.

Слідчим Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області із залученням представника Козлівщинської сільської ради Котелевського району та відділу Держкомзему в Котелевському районі проведено огляд самовільно зайнятої земельної ділянки під час якого було встановлено, що земельна ділянка загальною площею 53 га - сіножаті, із невизначеним кадастровим номером, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами :00:006:0013, :00:006:0012, :00:006:0002 та верхня межа якої суміжна з земельними ділянками із невизначеними кадастровими номерами, що розташовані на території Полтавського району, з загальної площі якої на час огляду засіяно сільськогосподарською культурою кукурудзою орієнтовано 6,265 га .

Фіксування факту зайняття земельної ділянки, може мати місце шляхом проведення слідчих, процесуальних дій, та відображено у відповідних документах (протоколі огляду за участі спеціаліста, акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру тощо).

Також в ході досудового розслідування на даний час особу, яка вчинила факт самовільного зайняття земельної ділянки не встановлено.

Крім того, у відповідності до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 576-ДК/858/АН//09/01/-19 від 28.08.2019 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області виявлено порушення земельного законодавства, а саме самовільне заняття земельної ділянки площею 53 га, на якій на час огляду 09.10.2019 засіяно сільськогосподарською культурою кукурудзою орієнтовано 6,265 га і знаходиться в доглянутому стані.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, врожай кукурудзи, вирощений на самовільно зайнятій земельній ділянці є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування, у зв`язку з чим, 09.10.2019, постановою слідчого, врожай на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці площею орієнтовно 6,265 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речового доказу у кримінальному провадженні, врожаю, що росте на самовільно зайнятій земельній ділянці до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого звернення врожаю в дохід держави.
Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав у ньому зазначених, просить клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила клопотання задоволити з підстав у ньому викладених.

Представник Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання зокрема обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні посіви можуть бути доказом самовільного використання земельних ділянок.

У той же час з`ясувати обставини щодо фактів здійснення посіву спірних земельних ділянок можливо іншим менш обтяжливим шляхом, зокрема шляхом їх огляду, у тому числі із застосуванням фото чи відеозапису, а також шляхом допиту відповідних свідків.

Згідно п.п. 5 та 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна необхідно врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Суд враховує, що накладення арешту на посіви може за певних обставин ускладнити або ж звести нанівець можливість своєчасного зібрання врожаю, що може потягти наслідком непоправне псування посівів та завдання шкоди їх власникам.

Визнання посівів речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно вимог КПК України не є перешкодою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Крім того, зі змісту клопотання неможливо встановити які сліди злочину могли зберегтися саме на насінні кукурудзи.

Тому суд вважає, що слідчим в судовому засіданні не було доведено необхідність арешту майна.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000350 від 08.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, відмовити повністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя