Справа № 359/6444/19
Провадження №1-в/359/251/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 серпня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представників колонії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та з Новозаводським районним судом м. Чернігова, клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році»,
в с т а н о в и в:
16.07.2019 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".

В судовому засіданні засуджений та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого, зважаючи на відсутність підстав його задоволення.

Представник колонії підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи відносно ОСОБА_7 , в необхідному для розгляду клопотання обсязі, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із особової справи, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.01.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.07.2017 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають покладення на особу матеріальної відповідальності за товарно-матеріальні цінності на підприємствах, установах і організаціях будь-якої форми власності строком на 11 місяців 2 дні, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.07.2017 року.

Окрім цього, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України (за що засуджений Бахмацьким районним судом Чернігівської області за вироком від 11.07.2017 року), в період дії однорічного іспитового строку, визначеного за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 13.06.2016 року за ч.1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ст. 70 КК України.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Таким чином, умови застосування та перелік осіб на яких поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році", визначені положеннями цього Закону.

Відповідно до ст. 11 даного Закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Указаний злочин, що вчинений ОСОБА_7 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості. Тобто ОСОБА_7 засуджений за умисний тяжкий злочин, в період дії іспитового строку вчинив новий злочин середньої тяжкості, новий умисний.

Указана обставина свідчить, що ОСОБА_7 не підпадає під перелік осіб, визначених ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З цього приводу, дійсно ОСОБА_7 має трьох дітей, яким на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» не виповнилося 18 років: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується документально за доданими до клопотання доказами.

Однак, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 засуджений за вчинення в тому числі і умисного тяжкого злочину, що перешкоджає застосуванню до нього положення п. «є» ст. 1 указаного Закону.

Таким чином, на ОСОБА_7 не розповсюджується дія ст. ст. 3, 5, 7 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він був засуджений та відбуває покарання у виді позбавлення волі серед іншого за умисний тяжкий злочин.

В той же час, статтею 4 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Таким чином, саме сукупність вищезазначених умов може бути підставою для застосування ст. 4 Закону України "Про амністію у 2016 році" до особи, яка їм відповідає.

Половину призначеного йому покарання ОСОБА_7 не відбув, оскільки його затримано для відбування покарання лише 16.03.2019 року (а.с.9 особової справи засудженого).

Крім того, ОСОБА_7 вчинив новий злочин, під час відбування іспитового строку за попереднім вироком, хоча і середньої тяжкості, однак умисний.

Отже, аналіз відомостей про особу ОСОБА_7 , які містяться в матеріалах клопотання та особової справи, свідчить про те, що він не відноситься до переліку осіб, визначених в ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році". Це в свою чергу вже виключає можливість застосування до засудженого нього положень ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки відсутня одна із обов`язкових умов, визначених цією статтею.

Ці обставини в сукупності вказують на те, що засуджений ОСОБА_7 не підпадає під дію Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки не має усіх належних умов, визначених даним Законом, для його застосування.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього амністії є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 86 КК України, Закону України «Про застосування амністії в Україні», Закону України «Про амністію у 2016 році», та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році», - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області з моменту отримання повного тексту ували суду.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 09.08.2019 року.

Суддя ОСОБА_1