Єдиний унікальний номер:343/2323/19
Номер провадження: 1-в/0343/39/19
У Х В А Л А
про звільнення від покарання

03 грудня 2019 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області подання начальника Долинського міськрайонного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представників Долинського МРС філії ДУ "Центр пробації"в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

на розгляд суду 7.11.2019 поступило подання начальника Долинського МРС філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , яке мотивоване тим, що останній на облік до уповноваженого органу з питань пробації взятий 02.01.2019. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дядьком, неодружений, неповнолітніх дітей не має, офіційно ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, підробляє на будівельних роботах у приватних громадян. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, оскільки 04.06.2019 не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважної причини, у зв`язку з чим 18.06.2019 засудженому було винесено письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. У подальшому виконував обов`язки, покладені на нього судом, брав участь у заходах, передбачених індивідуальним планом роботи. По місцю проживання скарг на його поведінку не поступало, громадського порядку не порушував, відомостей про вчинення нового кримінального правопорушення не має. Термін випробування закінчився.
В судовому засіданні представник Долинського МРС з питань пробації ОСОБА_6 подання підтримала.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив звільнити його від призначеного йому покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за передчасністю, мотивуючи тим, що на даний час органом досудового розслідування проводиться розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесені в ЄРДР 12.05.2019 під № 0000289. Підозра у даному провадженні не пред`явлена нікому, однак, згідно із зареєстрованим 11 травня 2019 року повідомленням, особи, серед яких названо і ОСОБА_7 , вчинили конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого спричинили йому тілесні ушкодження. По даних обставинах по сьогоднішній день проводиться перевірка, жодних рішень не прийнято.

Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши учасників судового розгляду, вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.11.2018 затверджено мирову угоду про примирення від 18.10.2018, укладену між потерпілим ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_4 визнано винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст.185 КК України, призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, та відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік та з виконанням згідно з ч.1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як встановлено з особової справи ОСОБА_4 , засуджений 04.06.2019 не з`явився на реєстрацію без поважних причин, про що було складено відповідне попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та відібрано письмові пояснення у нього (а.с.62, 63), однак в подальшому він виконував обов`язки, покладені на нього судом і визначені законом та брав участь у заходах, передбачених індивідуальним планом, про що, зокрема, вказує в поданні та не заперечив в судовому засіданні представник органу пробації. З даного приводу засуджений повідомив, що не з`явився один раз за вказаний період у визначений час для реєстрації за станом здоров`я, про що не зміг представити медичні документи, так як не звертався у лікувальний заклад за медичною допомогою. Всі інші дні з`являвся для реєстрації та сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.

Прокурор, як на підставу для відмови у задоволенні подання посилається на те, що згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2019 зареєстровано кримінальне провадження №0000289 за ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до коротокого змісту обставин якого, 27.04.2019 близько 20.30 год, перебуваючи в м. Долина по вул. Грушевського, неподалік магазину "Росто", ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили конфлікт із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого спричинили останньому тілесні ушкодження. Повідомлення про підозру у даному кримінальному правопорушенні не вручено нікому (а.п. 9). За клопотанням прокурора з метою долучення допустимих доказів на підтвердження вчинення засудженим під час іспитового строку іншого злочину судове засідання неоднорозаво відкладалось, однак, крім вищеописаного витягу з ЄРДР, прокурор інших доказів не надав.

Даючи оцінку доводам прокурора, суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК Ураїни та ч. 1 ст. 17 КПК України, згідно з якими особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, ? відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.

Принцип презумпції невинуватості закріплений у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).

У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).

При цьому суд звертає увагу, що в даному випадку відомості в ЄРДР внесені тільки по факту кримінального правопорушення, а не щодо конкретної особи.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.

Таким чином, твердження прокурора про наявність підстав для відмови у задоволенні подання представника уповноваженого органу з питань пробації щодо звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом визначеного судом іспитового строку виключно з мотивів, що в ЄРДР міститься інформація про кримінальне правопорушення, у короткому викладі обставин про яке згадується прізвище засудженого, при умові що йому навіть не повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, порушують засадничий принцип презумпції невинуватості та може трактуватися як передчасне висловлювання думки щодо винуватості особи у скоєному.

З огляду на наведене вище, а також враховуючи положення ч. 3 ст. 75 КК України, відповідно до яких якщо засуджений протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину (скоєння нового злочину та вина засудженого, як вже зазначалося, мають бути встановлені обвинувальним вироком суду), суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання. При цьому, не є допустимим доказом скоєння нового злочину засудженим наявність в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, в якому не тільки не встановлена винуватість засудженого ОСОБА_4 , а таке навіть не ставиться йому в підозру як на момент звернення з поданням, так і на момент його розгляду.
Таким чином, з матеріалів особової справи засудженого встановлено, що на час внесення в суд подання ОСОБА_4 , який взятий на облік 02.01.2019, відбув призначений йому іспитовий термін 1 (один) рік, протягом якого не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальностей, за місцем проживання скарг на його поведінку не поступало, виконав покладені на нього судом обов`язки і тим самим довів своє виправлення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання начальника Долинського МРС філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_3 слід задовольнити, а ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На підставі викладеного, ст.ст.75, 78 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

подання начальника Долинського міськрайонного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 листопада 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1