Дата документу 14.11.2019 Справа № 331/1228/19
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/784/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/1228/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2019 року відмовлено у задоволення клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.00 години до 07.00 години наступного дня строком на два місяці, тобто до 29 вересня 2019 року.
Покладено на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 години до 07.00 години ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, суду; з`являтися до органу досудового розслідування або суду, за першим викликом та у призначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002484 від 18.11.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_8 . будучи особою, раніше судимою за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стала, належних висновків для себе не зробила, та знову вчинила корисливий злочин на території Олександрівського району м. Запоріжжя. Так. 18.11.2018 року о 17 годин 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи разом зі своїм малолітнім сином у торгівельному залі гіпермаркету «Ашан», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-Б, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного гіпермаркету намагалась таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», сховавши його до свого рюкзака та рюкзака свого малолітнього сина. який в силу свого малолітнього віку не розумів значення дій своєї матері ОСОБА_8 , а саме:

- ковбаса салямі «Бутербродна», вагою 0.280 кг., штрих код 801 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 43 гривні 61 копійка без урахування ПДВ;

- ковбаса сиров`ялена «Президентська», вагою 0,385 кг., штрих код 857 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 77 гривень без урахування ПДВ;

- ковбаса сиров`ялена «Президентська», вагою 0.392 кг., штрих код 925 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 78 гривень 40 копійок без урахування ПДВ;

- ковбаса сиров`ялена «Президентська», вагою 0.392 кг., штрих код 925 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 78 гривень 40 копійок, без урахування ПДВ;

- ковбаса салямі «Бутербродна», вагою 0.278 кг., штрих код 788 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 43 гривні 29 копійок без урахування ПДВ;

- ковбаса сиров`ялена «Баварська», вагою 0.304 кг., штрих код 906 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 82 гривні 64 копійки без урахування ПДВ;

- ковбаса сиров`ялена «Баварська», вагою 0,90 кг, штрих код 906 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 78 гривень 84 копійки без урахування ПДВ:

- ковбаса салямі «Датська», вагою 0,774 кг, штрих код 744 у кількості 1 одиниці товару, вартістю 224 гривні 56 копійок без урахування ПДВ;

- клейка стрічка пакувальна, штрих код 738 у кількості 1 одиниці товару. вартістю 5 гривень 51 копійка без урахування ПДВ;

- лампа LED «Діско» штрих код 964 у кількості 1 одиниці товару вартістю 79 гривень 20 копійок без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 791 гривня 45 копійок, чим намагалась спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на загальну суму 791 гривня 45 копійок, але не довела свій злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони супермаркету, після проходження вхідної зони до торгового залу гіпермаркету та в подальшому передана працівникам поліції.

Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідно обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків, проте запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна. В обґрунтування доводів зазначає, що своє рішення про відмову у задоволенні клопотання суд мотивував тим, що відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Проте, слідством під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. ОСОБА_8 раніше засуджена за скоєння злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, є ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. В рамках даного кримінального провадження 14.12.2018 року підозрювану було оголошено у розшук та проведення досудового розслідування зупинено, що призвело до затягнення розслідування вказаного кримінального провадження. Лише 26.07.2019 року місце знаходження ОСОБА_8 встановлено та відновлено проведення досудового розслідування.

Також підозрювана ОСОБА_8 ніде не працює та не має постійного доходу, а тому є підстави вважати, що вона може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове правопорушення. Про це також свідчить те, що вона вчинила аналогічний корисливий злочин, що свідчить про схильність підозрюваної до протиправної поведінки.

Крім того, раніше у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в Орджоінікідзевському районному суді м. Запоріжжя, ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте це жодним чином не зупинило підозрювану від вчинення нових злочинів.

Отже, застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, вважається неможливим оскільки, інший запобіжний захід не забезпечить цілей кримінального провадження.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який не підтримав вимоги апеляційної скарги; підозрювану та її захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, проте на переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 4, 5 ст.177 КПК України, на наявність яких, міститься посилання в клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена кримінальним процесуальним кодексом.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке їй загрожує, даних про особу підозрюваної, яка провину свою у вчиненні злочину визнала, раніше судима, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування, матеріальна шкода не була завдана, викрадене майно було повернуто, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий суддя, керуючись дискреційними повноваженнями, прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується апелянт. Натомість, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваною кримінального правопорушення та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст.177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Колегія суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваної, яка раніше судима, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, перебувала у розшуку, погоджується з можливістю існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

Що стосується існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику, що підозрювана здійснювала спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не впливає на правильність висновків слідчого судді і посилання прокурора на судимості підозрюваної, оскільки це не є підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу і належним чином вмотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки, вказуючи про наявність ризиків, слідчий не навів будь-яких переконливих доводів щодо їх існування, обставини, викладені в клопотанні слідчого, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрювана після застосування запобіжного заходу порушувала його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушувала і дотримувалась покладених на неї обов`язків, прибула в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Також, на момент апеляційного розгляду встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 спрямовано до суду для розгляду кримінального провадження по суті, тобто досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено. Таким чином, в подальшому питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

До того ж, ухвалою слідчого судді був встановлений строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 до 29 вересня 2019 року, який на теперішній час вже сплинув, а тому апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити інше рішення за результатом розгляду наявного в матеріалах справи клопотання слідчого.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволення клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та до останньої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.00 години до 07.00 години наступного дня строком на два місяці, тобто до 29 вересня 2019 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, - залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4