Справа №580/1812/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/346/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 серпня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу:

13.12.2017 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнено 18.02.2019 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000305 від 18.07.2019 року, яке перебуває в провадженні Лебединського ВП Сумського районного ВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 серпня 2019 року клопотання слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено, застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали і строк утримання під вартою ОСОБА_8 визначено до 24 год. 00 хв. 07.10.2019 року, з послідуючим утриманням підозрюваного у Сумському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.

Визначено розмір застави в межах 83 460 грн (мінімальна заробітна плата 4 173 грн) і, в разі внесення застави, покладено на ОСОБА_8 обов`язки на строк не більше двох місяців: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі м. Лебедина Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено також підозрюваному наслідки невиконання покладених на нього обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання захисника, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обмежився посиланням на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, не звернувши увагу на те, що даний вид запобіжного заходу є винятковим, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчим суддею не наведено причин, за яких більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного і тому не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Вважає, що посилаючись на ризики, слідчий суддя помилково вказує на можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як предмет посягання планшет повернутий потерпілому.

Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, неофіційно працює та відсутність соціальної небезпеки.

Вказує також на те, що слідчим суддею не в повній мірі досліджувалось питання обґрунтованості підозри ОСОБА_8 за фактом відкритого викрадення чужого майна, повторно.

Захисник не погоджується також із визначеною заставою, так як у відповідності до положень ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не розміру мінімальної заробітної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється у відкритому викраденні належного ОСОБА_11 планшету, марки «Lenovo TAB A7».

18.07.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України Лебединським ВП Сумського районного ВП ГУНП в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000305 та розпочато досудове розслідування (а.с. 4).

09.08.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 19-20).

09.08.2019 року до Лебединського районного суду Сумської області із клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою звернувся слідчий СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 (а.с. 1-3), яке ухвалою слідчого судді від 09.08.2019 року було задоволено, застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в розмірі 83 460 грн. У разі внесення застави, покладено на підозрюваного певні обов`язки (а.с. 33-34).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП в Сумській області ОСОБА_9 .

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування, є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом огляду від 18.07.2019 року (а.с. 5-6); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 26.07.2019 року (а.с. 7-8); протоколом пред`явлення особи до впізнання від 01.08.2019 року (а.с. 9-10); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2019 року (а.с. 11-12); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.07.2019 року (а.с. 13); протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 08.08.2019 року (а.с. 14).

Колегія суддів зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

З такого визначення слідує, що на стадії судового контролю слідчий суддя оцінює докази на предмет їх вагомості, що підтверджується і вимогами ст. 178 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд, крім інших обставин, зобов`язаний оцінити саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_14 щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_8 підозри, оскільки на підставі наданих матеріалів кримінального провадження встановлено наявність достатніх, на даному етапі, доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Що стосується твердження захисника про те, що на час обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в суді першої інстанції, можливо було обрати інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини провадження, та виконуючи вимоги ст.183 КПК України, урахував те, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і надані суду докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в тій частині, що він перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на потерпілого, свідка чи інших осіб у кримінальному провадженні, для зміни їх показів на свою користь, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має не зняту та непогашену судимість. Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння зі слів свідків, що вказує про його схильність до скоєння протиправних дій.

Слідчим суддею було враховано також і те, ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, джерела доходів, стійких соціальних зв`язків.

З вищенаведеними висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Крім того, в судовому засіданні під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді прокурор повідомив, що на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України направлений до суду першої інстанції, проведено підготовче судове засідання, та обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Що стосується доводів апелянта про наявність у підозрюваного постійного місця проживання, а також стійких соціальних зв`язків, то їх колегія суддів визнає непереконливими, так як вказані обставини існували і до вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, однак не виступили стримуючим його неправомірні дії фактором.

Враховуючи відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, офіційно не працює, а також те, що інкримінований злочин скоєно через 5 місяців після його звільнення з місць позбавлення волі, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

Доказів, які б давали безумовні підстави для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, здобуто не було.

За таких обставин, слідчий суддя, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми та оціненими доказами, постановив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Щодо визначеної слідчим суддею застави в розмірі 83 460 грн (20 розмірів мінімальних заробітних плат), то дійсно таке посилання не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України. Проте, враховуючи те, що на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 перебуває на розгляді в суді першої інстанції та судом обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, то помилкове визначення слідчим суддею застави, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на даний час, колегія суддів не вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176 - 177, 183, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 серпня 2019 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4