КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2019 року,відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 296 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 04.04.2019 року включно.

Постановлено, відповідно до ст. 206 КПК України, прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, забезпечити належне медичне утримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ухвали суду, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, розмір завданої шкоди, а також наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, спотворити чи сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2019 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою надано тяжкості обвинувачення надмірного значення, при цьому залишено поза увагою не зазначення обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також на відсутність обґрунтувань неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Окрім цього, залишено без уваги не приєднання до клопотання матеріалів, якими слідчий, прокурор, обґрунтовують доводи про обрання запобіжного заходу.

Звертає увагу на те, що судом проігноровано той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 є інвалідом другої групи, внаслідок перенесеного геморагічного інсульту, є особою, яка потребує системної спеціальної медикаментозної підтримки, реабілітації, зокрема, спеціального та регулярного медичного догляду.

Посилається на те, що судом не надано належної оцінки факту надання органом досудового розслідування виключно тих матеріалів, що начебто вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення ним інкримінованих злочинів і ненадання матеріалів кримінального провадження, здобутих в ході досудового розслідування, які виключають кримінальну відповідальність.

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2019 року та постановити нову ухвалу, якою продовжити застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб, зобов`язавши керівника Київського слідчого ізолятору забезпечити належне медичне утримання підозрюваного ОСОБА_6 .

На думку прокурора, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказували слідчий та прокурор.

Водночас, незважаючи на обґрунтовані заперечення прокурора, не зазначивши норми чинного законодавства щодо порядку забезпечення медичного утримання підозрюваного, судом, у порядку ст. 206 КПК України, безпідставно зобов`язано саме прокурора забезпечити належне медичне утримання підозрюваного.

На підтвердження вказаного посилається на Закон України "Про попереднє ув`язнення", зокрема ст. 21 цього Закону, відповідно до якої забезпечення порядку тримання під вартою осіб у місцях попереднього ув`язнення покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

Вказує, що відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та КПК України прокурор не уповноважений на забезпечення належного медичного утримання підозрюваних.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі сторони захисту, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, при цьому заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000720 від 27.09.2016 року за фактами вчинення злочинною організацію тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із насильницьким заволодінням чужого майна та інших тяжких та особливо тяжких злочинів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 255 КК України.

15.09.2018 о 14:00 год., відповідно до вимог ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.
16.09.2018 о 13:47 год., ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 296 КК України, вчинених в складі злочинної організації, як учаснику такої організації.

17.09.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.11.2018 року, без визначення застави.

В подальшому строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 неодноразово продовжувався ухвалами Печерського районного суду м. Києва.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000720 продовжено до десяти місяців, тобто до 14 липня 2019 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, спотворити чи сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не зменшились.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, конкретні обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Idalov v. Russia" п. 139), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Посилання захисника на те, що слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваного, тяжкості злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Доводи прокурора за змістом апеляційної скарги про необґрунтованість ухвали слідчого судді в частині покладення певних обов`язків, в силу положень ст.206 КПК України щодо загальних обов`язків слідчого судді, виходять за межі повноважень апеляційного суду і не є підставами для скасування ухвали суду. Здійснити покладені на нього обов`язки прокурор уповноважений згідно ст.26 Закону України "Про прокуратуру".

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим на час його постановлення, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника та прокурора, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 04.04.2019 року включно, а також зобов`язано, відповідно до ст. 206 КПК України, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, забезпечити належне медичне утримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1413/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1