Справа № 185/4001/19
Провадження № 1-кп/185/535/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2019 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, ромської національності, маючого неповну середню освіту, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , 2002 року народження, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27 серпня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, ст.190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 02.04.2014 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 21 день;
- 15 грудня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.395 КК України до 3 місяців арешту, 12.05.2017 року звільнений по відбуттю покарання;
- 30 серпня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України строком один рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 29 березня 2019 року приблизно о 17.00 год. прийшов за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , з метою вживання з останнім алкогольних напоїв.
Перебуваючи на території вищевказаного двору ОСОБА_4 побачив металеву трубу довжиною 2,5 метри, яка лежала у дворі, та належала ОСОБА_7 , яка мала спільний двір з ОСОБА_8 , де у останнього виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в той же день, та в той же час, в тому ж місці, умисно, таємно, повторно, викрав з території двору металеву трубу, яка належить ОСОБА_7 , вартість якої складає 204 грн. 18 коп.
Після цього, ОСОБА_4 , з викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,заявив про щире каяття та дав покази із зазначенням правильності обсягу встановленого та пред`явленого обвинувачення, підтверджуючи встановлені обставини вчинення злочину, які стосуються часу, місця, способу вчинення злочину та інших обставин учинення злочину.
Зазначив, що він повністю згоден з висновком судово-товарознавчої експертизи згідно якої, він спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 204 грн. 18 коп.
Додав, що щиро розкаюється у вчиненому, викрадене повернуто власнику.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілу та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, раніше судимий, викрадене повернуто власнику.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою провину, має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , 2002 року народження.
З обтяжливих обставин суд враховує рецидив злочинів, оскільки останній має не зняту та не погашену судимість за ст. 395 КК України.
Характер, обставини та ставлення обвинуваченого до вчиненого, свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбаченої санкцією статті.
30 серпня 2019 року ОСОБА_4 було засуджено Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.
Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснення Верховного Суду України, викладені в ч. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 скоїв до постановлення останнього за часом вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, покарання останньому має бути призначене за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання покарання, що призначається ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України покаранням, що призначено ОСОБА_4 за останнім вироком суду від 30 серпня 2019 року, але умовно, із застосуванням до остаточно визначеного покарання, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 628 грн. 04 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у виді позбавлення волі строком один рік, покаранням у виді позбавлення волі строком три роки, що було призначено ОСОБА_4 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628 /шістсот двадцять вісім/ грн. 00 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.
- металеву трубу передану під розписку ОСОБА_7 - залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9 .