Провадження № 1-кп/742/242/19
Єдиний унікальний № 731/256/19
ВИРОК
Іменем України
25 липня 2019 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000033 по обвинуваченню :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Остапівка Варвинського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого :

вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.04.2004 за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України призначено іспитовий строк 1 рік;
вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.04.2005 року за ст. 185 ч. 3,186 ч. 3, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03.02.2009 за ст. 162 ч.1, ст. 72, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 11.02.2009 за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09.08.2012 за ст. 185 ч.2,ст. 185 ч. 3, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.06.2015 за ст. 185 ч.2 , ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.07.2015 за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.125 КК України,-
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 15 лютого 2019 року близько 17:00 години, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення повторно прибув до господарства за адресою : АДРЕСА_3 , де заздалегідь підібравши ключ, відкрив навісний замок вхідних дверей житлового будинку, після чого проник в середину, звідки повторно, таємно викрав болгарку зеленого кольору марки DWT WS-180-SL серійний номер: НОМЕР_1 вартістю на момент вчинення злочину 933 грн. 33 коп., що належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи намір розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 933 грн. 33 коп.

20 лютого 2019 року у вечірній час точної години не встановлено ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , на фунті раніше виниклих неприязних відносин умисно наніс 1 удар кулаком правої руки в область задньої лівої частини голови ОСОБА_5 від чого той дезорієнтувався та впав на підлогу після чого ОСОБА_3 наніс близько 10 ударів правою ногою в область голови та грудної клітки внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій очній ділянці, чисельні садна на голові та грудній клітці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 78 від 27.03.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю та детально розповів про вчинення інкримінованих йому злочинів. А саме вказав , що в лютому 2019 року від за допомогою підбору ключів відкрив замок, яким був замкнений будинок за адресою: АДРЕСА_3 відкіля викрав болгарку та домкрат , які відніс додому. Через кілька днів до нього прийшов власник даного будинку ОСОБА_5 і він повернув йому домкрат та пообіцяв повернути і болгарку. Після чого вони разом пішли до будинку ОСОБА_5 де розпили горілку і він почав бити ОСОБА_5 нанісши йому один удар в голову від чого той упав , а потім наніс ще близько 10 ударів в голову та тулуб, щоб останній не розповідав про крадіжку. В скоєному щиро розкаявся та просив сувора не наказувати.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що він проживає в смт Ладан, а в селі Остапівка Варвинського району має будиночок. В лютому місяці він приїхав в с.Остапівка і виявив крадіжку з його будинку болгарки та домкрата. Він відразу ж зрозумів, що крадіжку вчинив ОСОБА_3 і пішов до нього. Останній зізнався в крадіжці та повернув домкрат , а також пообіцяв повернути болгарку. Після чого він пішов додому, а коли зайшов в будинок за ним зайшов ОСОБА_3 та наніс удар в голову від якого він упав , а останній почав наносити удари як в голову так і в тулуб.
Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченим. Учасникам процессу роз"яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка) , вчинена повторно та поєднана з проникненням в житло, а також за ч.1 ст.125 КК України, тобто нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття у вчинених ним злочинах, активне сприяння розкриттю скоєних злочинів, і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.
Крім цього суд враховує характер і ступінь скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та тяжким, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, але на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини маючи не зняту та не погашену судимість, через незначний час після відбування покарання, негативну характеристику з місця проживання , на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не знаходиться, має постійне місце проживання.
Приймаючи до уваги, вище зазначені обставини , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо при застосуванні до нього покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт і на підставі ст.70 ч.1 за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш .
Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь КЗЛП «Варвинська центральна районна лікарня» 3343,52 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_5 .
Обвинувачений позовні вимоги визнав повністю.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», яким встановлено,що статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.
Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
В зв`язку з отриманими ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями останній знаходився на лікуванні в КЛПЗ «Варвинська центральна районна лікарня» з 21.02.2019 року по 05.03.2019 року( 12 ліжко-днів) .
Розрахунком здійсненим КЛПЗ «Варвинська центральна районна лікарня» встановлено, що вартість одного ліжко-дня в травматологічному відділенні складає 279,46 гривень, а загальні витрати на лікування ОСОБА_5 , які понесла КЛПЗ «Варвинська центральна районна лікарня» складають 3353 грн. 52 копійок.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази у справі в їх сукупності та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Варвинська центральна районна лікарня» підлягають стягненню 3353,52 грн. на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Питання про речові докази по справі, повинно бути вирішено за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.125 , ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання :
за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200(двісті) годин,
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3( три) роки 6(шість) місяці.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання після приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Варвинська центральна районна лікарня» 3353 (три тисячі триста п`ятдесят три) гривень 52 копійки в рахунок витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_5 .
Речові докази : болгарку зеленого кольору марки DWT WS-180-SL серійний номер: НОМЕР_2 , яку передано на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у володінні власника .
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1