Справа № 536/851/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши в місті Кременчуці заяву представника Державної судової адміністрації України по довіреності ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від представника ДСА України ОСОБА_2 надійшла заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області по справі № 536/851/14, відповідно до якого з ОСОБА_3 присуджено до стягнення 440 гривень 10 копійок процесуальних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Постановою Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 23.02.2018 року, виконавчий документ повернуто, та визначено строку повторного пред`явлення до 23.05.2018 року.

Проте вказана постанова надійшла до ДСА України 25.05.2018 року, тобто вже після закінчення строку визначеного у постанові.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень .

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), N 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки не виконання рішення суду з підстав не зазначення частини відомостей боржника, нівелює принципи КПК України.

Постановою Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 23.02.2018 року, виконавчий документ повернуто, та визначено строку повторного пред`явлення до 23.05.2018 року.

Проте вказана постанова надійшла до ДСА України 25.05.2018 року, тобто вже після закінчення строку визначеного у постанові.

Таким чином, строк визначений державним виконавцем для повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання, стягувачем пропущено з підстав, які від нього не залежали, оскільки він самостійно не мав можливості отримати необхідні дані для пред`явлення виконавчого листа, тому у суду є законні підстави для поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Державної судової адміністрації України по довіреності ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити пропущений строк на три місяці з дня отримання даної ухвали для пред`явлення до примусового виконання виконавчого документа у справі № 536/851/14 про стягнення з ОСОБА_3 440 гривень 10 копійок процесуальних витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1