Номер справи137/978/19
1-кп/137/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2018, яка набула законної сили 17.01.2019, ОСОБА_3 у зв`язку з несплатою аліментів в сумі 127781,44 гривень, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді ста вісімдесяти годин суспільно корисних робіт.
Так, 17.01.2019 до Літинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області надійшла на виконання постанова Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2018 та на підставі п. 13.6 Розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у виді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 (далі - Порядок) ОСОБА_3 , цього ж дня, був поставлений на облік.
На виконання п. 13.9 Розділу XIII Порядку, ОСОБА_3 06.03.2019 викликано до Літинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, де йому було роз`яснено про порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.
ОСОБА_3 06.03.2019, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення із Літинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області до Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області для відбування адміністративного стягнення.
07.03.2019 головою Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області видано розпорядження № 8, яким ОСОБА_3 прийнято на роботу в Бруслинівську сільську раду на посаду працівника з благоустрою, затверджено графік відбування адміністративного стягнення та проведено із останнім інструктаж із техніки безпеки.
Однак, ОСОБА_3 для відпрацювання адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт до Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області не з`явився, в результаті чого постановою Літинського районного суду Вінницької області від 24.04.2019 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та останньому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком п`ять діб, яке відбув 22.05.2019 у встановленому законодавством порядку. Так станом на 31.05.2019 ОСОБА_3 відбув 72 години, не відбув 108 годин.
Так, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХV Порядку повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього Літинського районного суду Вінницької області від 24.04.2019 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, продовжив ухилятись від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у не прибутті до місця виконання адміністративного стягнення та не відпрацюванні жодної години суспільно корисних робіт, які йому були призначені постановою Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2019, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 389-2 КК України, тобто злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
Із показань обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він дійсно не відпрацював суспільно корисні роботи, в зв`язку з тим, що хворів. В скоєному розкаюється.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України, а саме у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину, щиро розкаявся у скоєному. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України - відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. 389-2 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.
Керуючись ст.50, 65 КК України, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.
Керуючись ст.ст.349, 374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України і призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.
Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги.
Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_1