Справа № 357/6431/19
УХВАЛА

01.07.2019 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді, установив:

згідно заяви ОСОБА_3 просив: відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду його скарги на бездіяльність слідчих у кримінальному провадженні № 00011, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів передбачених п. 4,6, ч. 2 ст. 115, ч. 3,4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України.

За його твердженням, у нього є сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , в зв`язку із тим, що він неправомірно відмовив в задоволенні його скарги, щодо надання доступу до диску, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, де зафіксовані докази розбійного нападу на його батьків, спотворив правосуддя, не вигадав законних підстав для обґрунтування свого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За практикою Європейського суду з прав людини принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.10.2013 року за заявою № 21722/11, п. 107).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року за заявою № 33949/02, п. 49).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року за заявою № 33949/02, п. 50).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року за заявою № 33949/02, п. 52).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.12.2009 року за заявою № 4785/05, п. 70).

Правова позиція судді у інших справах не є підставою для його відводу.

Слідчий суддя, під час розгляду заяв про відвід не вправі давати оцінку рішенням іншого судді або слідчого судді.

Наведені ОСОБА_3 доводи та надані на їх підтвердження докази не містять даних, що слідчий суддя ОСОБА_4 своєю поведінкою, висловлюваннями тощо., виявляв упередженість під час розгляду інших скарг ОСОБА_3 .

Отже, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави передбачені ст. 75 КПК України для відводу слідчого судді ОСОБА_4 .

Таким чином, в задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись викладеним, ст.ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд,

постановив:
заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1