У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №000208 від 03.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, слідчий суддя, -

Встановив
В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, у якому прокурором порушено питання про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 , а саме:

-квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

-квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- машиномісце, яке розтащовано за адресою: АДРЕСА_3 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що має реєстраційний номер обтяження 3768842.

В обґрунтування посилається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, санкція якого поряд з основним покаранням до 8 років позбавлення волі, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Правової підставою арешту майна зазначено п. 3 ч.2 ст. 170 КПК Ураїни з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Сутність повідомленої ОСОБА_6 підозри полягає у наступному.

Ліквідатор ТОВ Комерційний банк «АРМА» ОСОБА_6 , діючи з умислом на отримання неправомірної вигоди для себе у вигляді набуття права власності за заниженою вартістю на нежитлове приміщення № 1 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 23-А, що було предметом іпотеки відповідно до кредитного договору №31/05-KN/1 від 16.09.2008 року заставною вартістю 2 042 042 грн., укладеним між ТОВ КБ «АРМА» та ОСОБА_7 та іпотечного договору, посвідченого 16.09.2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстром № 5206, зловживаючи повноваженнями ліквідатора щодо ліквідації ТОВ КБ «АРМА» та розпорядження його майном, під час виконання цих функції, достовірно знаючи про Рішення Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України №577 щодо продажу на аукціоні майнових прав за кредитними договорами, укладеними між Банком та фізичними особами, умисно виставила на відкриті прилюдні біржові торги за кредитними договорами в кількості 16 штук, в тому числі лот № 147: Майнові права за кредитним договором №31/05-KN/1 від 16.09.2008 року початковою вартістю 136433 грн.

Так, 30.09.2011 року Комісія з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України прийняла Рішення № 577 «Про погодження порядку продажу майна (активів) ТОВ КБ «АРМА» Рішення), його складу, умов та строків придбання». Відповідно до вказаного Рішення визначено порядок продажу майна (активів) Банку згідно з переліком активів, а також його склад, умови та строки придбання за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності шляхом продажу на аукціоні, а саме: майнові права за кредитними договорами, укладеними між Банком та 88 фізичними особами.

Продовжуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди для себе у вигляді набуття права власності за заниженою вартістю на нежитлове приміщення № 1 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 23-А, ОСОБА_6 після проведення відкритих прилюдних біржових торгів на ТБ «НАША», які відбулись 01.11.2011 року, переможцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю «РК ФАКТОР», уклала біржову угоду - договір купівлі-продажу № О1471 від 01.11.2011 року, відповідно до якої майнові права за кредитними договорами в кількості 16 штук, в тому числі лот № 147: Майнові права за кредитним договором №31/05-KN/1 від 16.09.2008 року початковою вартістю 136433 грн. передано у власність ТОВ «РК ФАКТОР».

ОСОБА_6 продовжуючи діяти з вказаним умислом, уклала 05.12.2011 року від імені ТОВ КБ «АРМА» договір про відступлення права за договором іпотеки з ТОВ «РК ФАКТОР», відповідно до якого всі права вимоги за кредитним договором №31/05-KN/1 від 16.09.2008 року відступає ТОВ «РК ФАКТОР».

В подальшому, реалізовуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди для себе у вигляді набуття права власності за заниженою вартістю на вказане нежитлове приміщення, ОСОБА_6 12.09.2014 року укладає договір купівлі продажу з ТОВ «ФК ФАКТОРИН» в особі ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_6 купує нежитлове приміщення, № 1 загальною площею 107,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 за 136433 грн., яке в подальшому 30.09.2015 року продає ОСОБА_10 за 1 721 600 грн.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної судово-економічної експертизи № 784/19-72/13416-13418/19-72 від 26.04.2019 за умови, що ринкова вартість об`єкту нерухомості нежитлового приміщення загальною площею 107,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 була незмінною, сума недоотриманого належного доходу ТОВ «КБ «АРМА» становить 1 585 167 грн.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених мотивів.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання. Посилався на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри та відсутність підстав для арешту її майна. Зазначив, що майно придбано нею із законних джерел доходу. В клопотанні не зазначено про можливість використання майна як речового доказу у кримінальному провадженні.
Підозрювана ОСОБА_6 до суду не прибула. Захисником в судовому засіданні та у письмових запереченнях вказано на обізнаність ОСОБА_6 про розгляд судом 27.11.2019 року, о 14.00 год., клопотання про арешт майна, під час вручення особисто їй слідчим 27.11.2019 року письмового повідомлення про підозру за участі захисника.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання із залученими матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000208 від 03.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

16.11.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК україни (у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень).
Захисником в судовому засіданні та в письмових запереченнях підтверджено, що особисто ОСОБА_6 про підозру повідомлено також 27.11.2019 року, за його участі.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6 на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна:

-квартира, що за адресою: АДРЕСА_1 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

-квартира, що за адресою: АДРЕСА_2 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

-машиномісце, що за адресою: АДРЕСА_3 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

-квартира, що за адресою: АДРЕСА_4 , що має реєстраційний номер обтяження 3768842.

З урахуванням викладеного, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що належне підозрюваній ОСОБА_6 вказане майно, може бути конфісковано, що передбачено санкцією ч.3 ст. 365-2 КК України як додаткове покарання (конфіскація майна).
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного правопорушення на даному етапі досудового розслідування у достатній мірі підтверджується залученими матеріалами у їх сукупності. При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Таким чином, існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням обставин справи є розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваної завданям кримінального провадження, запобіганню можливості розпорядження (відчудження) майна. Незастосування арешту майна може привести до передачі майна.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання в права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого. Виправдовують у даному випадку наслідки арешту майна для самої підозрюваної, яка є единим власником вказаного майна.
Захисником у письмових заперечення помилково вказано про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365-2 КК україни, санкція якого не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна. Відповідно до залучених до клопотання матеріалів, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Також захисним помилково оспорюються правова підстава арешту майна з метою забезпечення речових доказів, тоді як клопотання про арешт майна внесено з іншої правової підстави з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, суд, -
Ухвалив
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ДРФО НОМЕР_1 , а саме:

-квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

-квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

-машиномісце, яке розтащовано за адресою: АДРЕСА_3 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

-квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що має реєстраційний номер обтяження 3768842

із забороною розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На підставі ст. 175 КПК України копію ухвали направити для виконання слідчому СВ Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя