Справа № 489/7655/18
Кримінальне провадження №1-кс/489/1800/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області - ОСОБА_3 , представника АЗС ТОВ "ЮГНЕФТЬ" - адвоката ОСОБА_4 , іншого власника - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004484 від 09.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було вилучено по кримінальному провадженню №0004484 від 09.11.2018 (правова кваліфікація за ч. 1 ст. 273 КК України).

Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, знаходиться автозаправний комплекс, на якому здійснюється заправка автомобілів бензином та дизельним пальним без передбачених законом дозволів із порушенням правил пожежної безпеки.

30.07.2019 під час проведення огляду місця події - ділянки місцевості за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-а, вилучено наступне майно, а саме:

- металеву будку зеленого кольору, яка обладнана металевою решіткою, дзвоником, вікном для розрахунків та вхідними дверима;

- заправну колонку з написами АИ 92 та ДТ ЕВРО 5, на якій з обох боків наявні підключені заправні пістолети;

- металеву цистерну світлого кольору, розміром приблизно 6х4 метри з паливно-мастильними матеріалами у кількості 2 штук.

В ході досудового розслідування встановлено, що нежитловий об`єкт автозаправної станції перебуває у власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на те, що автозаправний комплекс є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а у вилучених ємностях міститься пальне, неналежне зберігання і використання якого може призвести до настання тяжких наслідків, та в цілому, зазначені предмети можуть бути використані в якості доказу факту кримінального правопорушення, слідчий вважає, що є необхідність в накладенні арешту на зазначені речі.
Вислухавши пояснення слідчого, представника АЗС ТОВ "ЮГНЕФТЬ", ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з витягу №0004484 від 09.11.2018 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.273 КК України, а саме: в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004484 від 09.11.2018, виявлено, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, функціонує заправочна станція із порушенням встановлених норм.
Вказані дані внесені до ЄРДР 14.12.2018 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
В той же час в матеріалах клопотання міститься протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.07.2019, згідно якого до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_9 із заявою з наступним змістом: "Прошу Вас припинити існування незаконної АЗС, яка знаходиться біля адреси: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, негайно та вилучити майно АЗС".
Згідно наданих ОСОБА_9 пояснень від 29.07.2019, останній того ж дня заправив свій автомобіль дизельним пальним на автозаправній станції, розташованій за адресою: вул. Новозаводська, 7-А, та не отримав чек. Зі слів заправника на АЗС відсутній касовий апарат.
В клопотанні про арешт майна слідчий зазначає, що автозаправний комплекс за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, здійснює заправку автомобілів бензином та дизельним пальним без передбачених законом дозволів із порушенням правил пожежної безпеки.
Відповідно до протоколів № 86/1, № 86/2, № 86/3 від 20.02.2018, наявних в технічному звіті лабораторного випробування електрообладнання заправки за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, опір розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей та устаткування, опір петлі всього іншого устаткування, опір ізоляції відповідають вимогам діючих норм ПТЕ.

03.12.2016 ТОВ "ЮГНЕФТЬ" за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області було видано дозвіл № -286 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами строком на 5 років по 03.12.2021.

Згідно оцінки протипожежного стану об`єкту, на час проведення оцінки протипожежного стану приміщень на території ТОВ "ЮГНЕФТЬ" за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-а, порушень з питань пожежної безпеки не виявлено.

Відповідно до листа-повідомлення Головного державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки у Миколаївській області, було зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази на АЗС ТОВ "ЮГНЕФТЬ" за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А.

Відповідно до повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки, ТОВ "ЮГНЕФТЬ" за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 7-А, визнано потенційно небезпечним об`єктом.

Диспозиція ч.1 ст.273 КК України передбачає порушення правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах або вибухонебезпечних цехах особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Клопотання слідчого не містить посилань на визначення термінів, які закріплені нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність пов`язану з підвищеною небезпекою, зокрема не вказано конкретну статтю, пункт, параграф, які порушено, та не визначено у чому саме полягає порушення тих чи інших нормативних вимог. Крім того, згідно протоколу огляду місця події від 30.07.2019, в ході огляду приміщення АЗС, яке розташовано по вул. Новозаводській, 7-А в м. Миколаєві, виявлене не вилучалось, в той час як слідчий в своєму клопотанні просить накласти арешт на вилучене майно.
Крім того, не здобуто слідчим доказів, що свідчать про порушення на цих об`єктах правил безпеки особами, які зобов`язані їх дотримуватись, що в свою чергу створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009 N7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти

безпеки виробництва» поняття "шкода здоров`ю потерпілому" (частина перша статті 271, частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК) охоплює випадки, пов`язані із заподіянням особі середньої тяжкості чи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" (частина перша статті 272, частина перша статті 273, частина перша статті 274, частина перша статті 275 КК) необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів,
підприємств, внаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам.
Як "інші тяжкі наслідки" (частина друга статті 271, частина друга статті 272, частина друга статті 273, частина друга статті 274, частина друга статті 275 КК) слід розуміти випадки заподіяння тяжких тілесних ушкоджень хоча б одній людині, середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом і більше особам, шкоди у великих розмірах підприємству, установі, організації чи громадянам, а так само тривалий простій підприємств, цехів або їх виробничих дільниць.
З викладеного вбачається, що будь-яких належних доказів або відомостей про наявність обставин, визначених диспозицією ч.1 ст.273 КК України, які б могли підтвердити наявність об`єктивної сторони злочину, з конкретним посиланням на нормативно-правовий акт, який передбачає певні обмеження та порушення якими-небудь особами цих положень, що стало в подальшому підставою для вилучення зазначеного майна, слідчим в клопотанні та в судовому засіданні - не наведено.
Відповідно до змісту положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено підстави і мету арешту майна та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна із долученням документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Виходячи із положень ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження.
Норми, викладені у ст.132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.273 КК України, та того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи юридичної особи, про який ідеться в клопотанні, як необхідних умов, передбачених п. п. 1, 2 ч.3 ст.132 КПК України, для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, в клопотанні слідчого про арешт майна необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2, про арешт майна - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1