Провадження № 1-кп/742/16/19
Єдиний унікальний № 742/1347/18
ВИРОК
Іменем України
06 грудня 2019 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000019 від 08.02.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Лубенського міськрайонного суду від 07.12.2012 року за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
25.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , будучи судимим вироком Лубенського міськрайонного суду від 07.12.2012 року за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, повторно, з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами останньої, а саме обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 отримав від останньої грошові кошти в сумі 2 700 грн. під приводом необхідності закупівлі будівельних матеріалів для проведення робіт щодо заміни покрівлі будинку. Після чого необхідні будівельні матеріали не поставив та кошти власнику не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на вказану вище суму.
Крім того, на початку червня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами останнього, а саме обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_7 отримав від останнього грошові кошти в сумі 6 000 грн. під приводом необхідності закупівлі будівельних матеріалів для проведення робіт щодо заміни покрівлі будинку. Після чого будівельні матеріали не поставив та кошти власнику не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на вказану вище суму.
Крім того, 12.06.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами останнього, а саме, перебуваючи в м. Прилуки, за адресою: вул. Михайлівська, б. 102, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10519 грн. під приводом необхідності закупівлі будівельних матеріалів для проведення робіт щодо заміни покрівлі будинку. Після чого будівельні матеріали не поставив та кошти власнику не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальних збитків на вказану вище суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати. Заявлені цивільні позови потерпілих визнав в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, щодо міри покарання поклався на розсуд суду, просив суд задовольнити його цивільний позов, та стягнути з обвинуваченого 6 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, щодо міри покарання поклався на розсуд суду, просив суд задовольнити його цивільний позов, та стягнути з обвинуваченого 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду, просила суд задовольнити її цивільний позов, та стягнути з обвинуваченого 2700 грн. в рахунок відшкодування заподіяних їй матеріальних збитків та 2700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, і його дії необхідно кваліфікувати: за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обставини, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.190 КК України злочином середньої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисні злочини, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно медичної довідки поліклінічного відділення Лубенської КЦМЛ на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, згідно повідомлення Лубенського обласного наркологічного диспансера на обліку не перебуває, раніше судимого, а також враховуючи те, що завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані частково, обвинувачений на утриманні має малолітню дитину і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 6000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, який підлягає до задоволення, оскільки обвинуваченим визнаний в повному обсязі.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, який підлягає до задоволення, оскільки обвинуваченим визнаний в повному обсязі.
Крім того, потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2700 грн. матеріальних збитків, завданих злочинними діями останнього та 2700 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, який обвинувачений визнав в повному обсязі, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- оптичний диск з написом ARENA GD-18-00769. КІ від 29.01.2018 р. залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 6000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2700 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 5400 грн.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку в частині підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

В іншій частині на вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Суддя ОСОБА_1