н/п 1-кп/490/164/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

/про призначення до судового розгляду/

29 травня 2019 року м.Миколаїв

Колегія Центрального районного суду м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002886 від 20.06.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

05 квітня 2019 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївського апеляційного суду на новий розгляд надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у закритому судовому засіданні.

Захисник проти призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечував та фактично вважав, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки на даний час в обвинувальному акті невірно зазначена кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.153 КК України.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002886 від 20.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , в ньому викладені всі обставини кримінальної події, місце, час, мотив, спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. В обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення на підставі відомостей, отриманих в ході досудового розслідування із зазначенням статті кримінального закону (частини), який передбачає відповідальність за це правопорушення. У формулюванні обвинувачення зазначено всі обставини, які підлягають доказуванню стороною обвинувачення під час судового провадження, а також правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

На думку колегії суддів, доводи захисника з приводу неможливості призначення судового розгляду на підстав даного обвинувального акту є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обвинувальний акт містить всі відомості фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у тому обсязі, який був встановлений у ході досудового розслідування кримінального провадження №0002886.

Таким чином, суд не вбачає істотних порушень вимог ст.291 КПК України, які б давали безумовні підстави вважати, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору та неможливість призначення судового розгляду вказаного кримінального провадження на його підставі, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Враховуючи положення п.2 ч.2 ст.27 КПК України, оскільки обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості потерпілої ОСОБА_8 , розгляд кримінального провадження за №0002886 від 20.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, слід проводити у закритому судовому засіданні.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, а обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та не дасть можливості запобігти ризикам. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечували та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.10.2016 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02.04.2019 року до 31 травня 2019 року включно.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, зможе вплинути на потерпілу, яка ще не допитувалась під час судового розгляду, ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), продовжити вчиняти нові злочини, оскільки є раніше судимим за скоєння корисливих злочинів.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 неодружений, не працює, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Наведене також свідчить про можливе переховування цієї особи від суду.

За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 314-316 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту - відмовити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва на 14 годину 30 хвилин 01 липня 2019 року.

Кримінальне провадження розглядати колегіально у складі головуючого судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 27 липня 2019 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3