Справа № 387/192/19
Провадження № 1-кп/396/94/19
УХВАЛА
21.05.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Водяне Добровеличківського району, Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючий, освіта середня, утриманців не має, раніше судимий:
- Добровеличківським районним судом 24.05.2018 року до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин. Знятий з обліку 15.08.2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2019 року в даному кримінальному провадженні справу призначено до судового розгляду та продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, тобто з 26 березня 2019 року до 25 травня 2019 року до 24 год.00 хв. У призначений час провести судове засідання та вирішити питання про продовження строку тримання під вартою є неможливим.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки продовжений строк запобіжного заходу закінчується 25.05.2019 року, але завершити розгляд справи неможливо у зв`язку із необхідністю виклику в судове засідання свідків для їх допиту. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, та просили змінити запобіжний захід обвинуваченого у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою особою, не має стійких соціцальних зв`язків, не працює, не одружений, утриманців не має, схильний до скоєння правопорушень, оскільки раніше був судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має незняту та непогашену судимість. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_3 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою, а також те, що перебуваючи на волі він може незаконно впливати на свідків та потерпілого.
Суд також враховує відсутність медичних протипоказань щодо неможливості утримання ОСОБА_3 під вартою.
При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_3 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою, а також те, що перебуваючи на волі він може переховуватись від суду, впливати на потерпілого, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд -
В судовому засіданні оголосити перерву до 28.05.2019 року до 13.30 години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 22.05.2019 року та оголошено учасникам провадження 22.05.2019 року о 15.00 годині.

Головуючий: ОСОБА_1