Справа № 440/220/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/598/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Буського районного суду Львівської області від 21 червня 2019 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 191 КК України у зв`язку із зміною обстановки.
Кримінальне провадження №0000015 від 18.01.2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 191 КК України закрито.
Вирішено питання з речовими доказами.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що беручи до уваги ті обставини, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, а також враховуючи, що злочином не завдано жодних збитків, заподіяна шкода ним усунена, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а тому суд знаходить за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 48 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та скерувати справу на новий судовий розгляд до Буського районного суду.
В обґрунтування покликається на те, що суд першої інстанції не зазначає, у чому полягає зміна обстановки, що обумовила втрату суспільної небезпечності як діянням, так і особою, що його вчинила. Вважає, що зазначені судом першої інстанції обставини, зокрема позитивна характеристика, вчинення вперше злочину середньої тяжкості, відшкодування завданої шкоди, визнання вини та щире каяття не можна вважати обставинами, що вказують на зміну обстановки, наслідок якої обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а лише таким, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання. Окрім цього, деякі із зазначених вище обставин (позитивна характеристика за місцем проживання та роботи, відсутність судимості) вже були наявними на момент вчинення злочину, а не виникли після його вчинення. Більше того, апелянт звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається з ухвали суду, продовжує працювати на посаді листоноші із супроводження пошти 1 класу Дільниці супроводу, фізичного захисту об`єктів та персоналу Центру поштового зв`язку №6 Львівської дирекції АТ «Укрпошта», з якою пов`язане вчинення кримінального правопорушення, тому не має підстав вважати, що настали об`єктивні зміни умов життєдіяльності ОСОБА_7 , а відтак, жодних змін обстановка, у якій вчинено злочин, та особа обвинуваченого не зазнали.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану ухвали і призначити у даному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не дотримані, а висновок суду про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, у зв`язку із зміною обстановки є безпідставним.

Згідно ст. 48 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення нею нового злочину.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за відсутності усіх зазначених у цій статті ознак зміни обстановки.

Також, у своєму рішенні суд першої інстанції покликався на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, завдану шкоду відшкодував.

Проте суд першої інстанції не вказав, у чому полягає зміна обстановки, що обумовила втрату суспільної небезпечності як діянням, так я особою, що його вчинила. Більше того, вищенаведені обставини не можна вважати такими, що вказують на зміну обстановки, внаслідок якої обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а лише такими, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 продовжує працювати на посаді листоноші із супроводження пошти 1 класу Дільниці супроводу, фізичного захисту об`єктів та персоналу Центру поштового зв`язку №6 Львівської дирекції АТ «Укрпошта», з якою пов`язане вчинення кримінального правопорушення, а відтак не має підстав вважати, що настали об`єктивні зміни умов життєдіяльності ОСОБА_7 .

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке не може бути усунуте апеляційним судом, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.3 ст. 404 КПК України позбавлений можливості досліджувати докази у кримінальному провадженні та ухвалити у ньому рішення по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу Буського районного суду Львівської області від 21 червня 2019 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України слід скасувати, та постановити нову ухвалу, якою направити матеріали кримінального провадження №0000015 від 18 січня 2019 року для продовження розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 - задоволити.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000015 від 18 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 191 КК України скерувати до Буського районного суду Львівської області для продовження розгляду даного кримінального провадження по суті.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4