Справа № 502/1187/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390 від 07.07.2018 року відносно обвинуваченого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, освіта середня, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого різноробочим Товаристві з обмеженою відповідальністю «Титан», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
-25.10.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавленні волі;
-17.07.2018 року Кілійським районним судом Одеської області, за яким затверджено угоду про примирення та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк один рік 5 місяців, ст. 75 КК України звільнений з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, 25.10.2012 року Київським районним судом міста Одеса за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.06.2016 року зараховано в строк попереднього ув`язнення з 26.07.2012 року по 13.12.2012 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Однак, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 10.05.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса, ОСОБА_4 , на підставі п. «б» ст. 3, ст. ст. 5, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», встановлено адміністративний нагляд терміном на 24 (двадцять чотири) місяці.

Ухвала від 10.05.2016 року у встановленому законом порядку набрала законної сили 18.05.2016 року, з ухвалою ОСОБА_4 був письмово ознайомлений, про що 23.05.2016 року власноручно написав заяву на ім`я начальника Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Згідно ухвали від 10.05.2016 року ОСОБА_4 , було визначено наступні обмеження:

1. заборонити відвідування торгових точок, де відбувається реалізація алкогольних напоїв на розлив;

2. заборонити виїзд за межі населеного пункту за місцем проживання без

дозволу органу Національної поліції;

3. заборонити вихід з дому з 22:00 години однієї доби до 05:00 години наступної доби, за виключенням роботи чи навчання;

4. зобов`язати явкою на реєстрацію до органу Національної поліції чотири рази на місяць в дні та години, визначені органом Національної поліції.

Прибувши за місцем свого проживання після звільнення з місць

позбавлення волі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , 23.05.2016 року зареєструвався в Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, де йому було встановлено дні явки для реєстрації, саме щовівторка.

В подальшому ОСОБА_4 змінив місце реєстрації на АДРЕСА_1 , про що написав відповідну заяву від 25.06.2016 року.

Відповідно до п. п. «в», «г» ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», особи щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержуватися, зокрема, наступних правил: повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; в разі від`їзду в особистих з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Незважаючи на встановлені судом обмеження, в порушення законодавства, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з ухвалою суду від 10.05.2016 року, правилами адміністративного нагляду та встановленими обмеженнями, діючи умисно, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не повідомивши працівників поліції Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області що здійснюють нагляд, 26.04.2018 року самовільно залишив місце проживання в АДРЕСА_1 , виїхавши до м. Одеса, та з 24.04 2018 року не з`явився на щотижневу реєстрацію до Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Крім того, перевірки проведені працівниками Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області 26.04.2018 року о 23 годині 10 хвилин, 30.04.2018 року о 23:0 годині, 04.05.2018 року о 04 годині 30 хвилин засвідчили, що ОСОБА_4 , за місцем свого мешкання не знаходився.

Своїми діями ОСОБА_4 , унеможливив здійснення щодо нього адміністративного нагляду.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, тобто за ознаками порушення адміністративного нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю та щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв цей злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не оспорюються.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та підтверджуються поясненнями обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.
При цьому обвинуваченому роз`яснено, що в подальшому він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З врахуванням встановленого суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, а тому повинен нести відповідальність за ст. 395 КК України, тобто дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Однак перебуває на обліку в кабінеті «Довіри» і в кабінеті інфекційних захворювань та має діагноз "В20".
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання та вважаєза необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах, встановлених санкцією ст. 395 КК України.
Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів, необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей за правилами ст. 70 ч. 1 та ст. 70 ч. 4 КК України, так як після постановлення вироку встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Але, за наявності даних щодо особи обвинуваченого, наявність тяжкої хвороби, наявність на утриманні малолітньої дитини та інших обставин, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження ним нових злочинів, необхідно призначити покарання в межах санкції статті та звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків згідно ст. 75 та 76 КК України.
З урахуванням викладеного суд вважає, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства у відповідності до ст. 75 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим та шляхом приєднання додаткового покарання, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а саме посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та посади, пов`язані з обліком, збереженням та розпорядженням матеріальних цінностей на строк один рік 5 місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 ч. 1, п. 1-2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити засудженому, прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення

Суддя ОСОБА_1