Провадження 1-кп/638/300/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

захисника- ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР за №0001100 від 09.03.2017, за обвинуваченням відносно:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Високий Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, неповнолітніх дітей не має, на утриманні має батьків пенсійного віку, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, має хронічну хворобу- гепатит С, інвалідності спростовує, не військовозобов`язаного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:
ОСОБА_10 при невстановлених обставинах на покинутому городі зірвав та почав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб « канабіс» з метою подальшого збуту. Після цього, маючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення та діючи з прямим умислом на збут особливо небезпечного наркотичного засобу « канабіс» 28 березня 2017 року о 15 годині 13 хвилин у автомобілі « Тайота» державний номер НОМЕР_1 , припаркованому на узбіччі проїжджої частини, неподалік будівлі № 296 А по вул. Клочківській в м. Харкові під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі за 150.00 гривень збув ОСОБА_12 полімерний пакет з речовиною рослинного походження сіро- зеленого кольору, що згідно висновку судової- хімічної експертизи № 606 від 30.03.2017 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 4.11 грам, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3.6785 грама. У цей же день, в період часу з 15 години 17 хвилин до 15 години 30 хвилин біля будівлі № 296 а по вул. Клочківській у м. Харкові ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції полімерний пакет з речовиною рослинного походження сіро- зеленого кольору, який йому збув ОСОБА_10 за вищевказаних обставин.

Крім цього ОСОБА_10 повторно, з прямим умислом на збут особливо небезпечного наркотичного засобу « канабіс» 23 травня 2017 року о 18 годині 30 хвилин під час проведення контролю у формі оперативної закупівлі, за попередньою домовленості зустрівся з ОСОБА_12 біля АЗС « Овіс», що розташована за адресою м. Харків вул. Клочківська 296 а, якому за грошову винагороду у розмірі 150.00 гривень збув один згорток з речовиною сіро- зеленого кольору, що згідно висновку судової хімічної експертизи № 925 від 30 травня 2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 2,6258 грам, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 2,3895 грама. У подальшому 23 травня 2017 року о 19 годині 12 хвилин злочинні дії ОСОБА_10 , біля кафе « Ніка» в м. Харкові вул. Клочківська 232, припинені працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що діючи з корисливих мотивів, самостійно зірвав на покинутому городі траву, у подальшому її продавав. Його дії були зупинені працівниками поліції. Вчинив такі дії вперше. Зазначив, що він тривалий час знаходиться в СІЗО, тому багато разів обдумав свої вчинки та розкаюється в них.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_10 , не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 травня 2017 року ОСОБА_10 перебував статні наркотичного сп`яніння опіатами. Має на утриманні батька- ОСОБА_13 , який визнаний обмежено працездатним безстроково з втратою працездатності 15 відсотків, матір ОСОБА_14 , яка страждає хронічними захворюваннями. Одружений, дружина ОСОБА_15 , яка неодноразово оперована та має тяжкі хронічні захворювання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність батьків пенсійного віку, та необхідність догляду за ними з причин їх хронічних захворювань. Наявність у самого ОСОБА_10 хронічного захворювання гепатиту С.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до положень ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Така ж позиція викладена у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" в якому зазначається, що при призначенні основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Приймаючи вказане рішення, суд виходив з того, що наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Суд при цьому особливо враховує дані про особу обвинуваченого. При таких обставинах суд встановлює, що можливо дійти до обґрунтованого висновку, про те, що призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує обставини, які пом`якшують покарання а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність хронічних захворювань як у нього так і перенесені операції дружиною та необхідність догляду за нею, наявність батьків пенсійного віку, які страждають хронічними хворобами та обмежені в пересуванні, які потребують стороннього догляду, відсутність криміналізації поведінки після вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що встановлені в ході судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 злочину, та в сукупності із встановленими судом даними про особу винного (має стійкі соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні батьків пенсійного віку, має повну освітою, хоча офіційно не працює, проте працює за трудовими договорами, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває), дають суду правові підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначаючи ОСОБА_10 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі та не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна.

24 травня 2017 року Дзержинським районним судом міста Харкова у відношенні ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізолятору.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Цивільні позови не заявлялись, судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_10 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

ухвалив:
Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2017 року по 23 жовтня 2019 року включно в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з 23 травня 2017 року (протокол затримання особи від 23 травня 2017 року).

Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати:

-в сумі 742,20 грн. за проведення судово-хімічної експертизи № 925 від 30.05.2017;

-в сумі 527,76 грн. за проведення судово-хімічної експертизи № 606 від 30.03.2017;

-в сумі 1979,20 грн. за проведення судової експертизи № 31 від 31.05.2017.

Речові докази по вказаному кримінальному провадженні, передані по квитанціям №5013 від 07.06.2017, № 4848 від 11.04.2017 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, захисникові та прокурорам негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1