печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000041,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 31.05.2019 в ході проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, а саме:

- грошові кошти у сумі 3 100 доларів США, а саме тридцять одна купюра номіналом сто доларів США;

- запакований золотий злиток масою 5 г, проби 999,9, № 304254;

- запакований золотий злиток масою 5 г, проби 999,9, № 300868;

дане майно має статус тимчасово вилученого майна і яке повинно бути повернуто особі у якої вилучено.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Правило неможливості розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України передбачає обов`язкову участь такої особи, разом з тим, адвокат ОСОБА_4 до суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити, слідчий суддя з урахуванням скорочених строків розгляду даної категорії скарги, дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала.

Слідчий не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою дійшов наступних висновків.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000041 від 15.01.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зі змісту протоколу, складеного за результатами проведеного обшуку вбачається, що 31.05.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року за клопотанням сторони обвинувачення було проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 було вилучено належне йому майно, а саме:

- грошові кошти у сумі 3 100 доларів США, а саме тридцять одна купюра номіналом сто доларів США;

- запакований золотий злиток масою 5 г, проби 999,9, № 304254;

- запакований золотий злиток масою 5 г, проби 999,9, № 300868.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».

Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно, зберегло на собі сліди вчинення злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вказане вище майно не охоплюється ухвалою слідчого судді від 27.05.2019 про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родових ознак визначених у ній.

Окрім цього, стороною захисту надано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2019 якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна вилученого під час проведення обшуку 31.05.2019.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів скарги майно повернуте особі, у якої вони були вилучені не були, та слідчий суддя вбачає необґрунтованим утримання даного майна.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000041 задовольнити.

Зобов`язати компетентну посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000041, повернути ОСОБА_3 майно, що вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти у сумі 3 100 доларів США, а саме тридцять одна купюра номіналом сто доларів США;

- запакований золотий злиток масою 5 г, проби 999,9, № 304254;

- запакований золотий злиток масою 5 г, проби 999,9, № 300868.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1