Справа № 308/8585/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0002262 відомості, якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, погодженого прокурором про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням, 19 липня 2019 року близько 09.50 годин водій транспортного засобу марки «SKODAOCTAVIAA5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухаючись зі сторони вулиці Бородіна, у сторону вул. Швабська, за пішохідним переходом напроти буд.№ 71, по вул. Минайська, в м. Ужгороді, здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

19 липня 2019 року в ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «SKODAOCTAVIAA5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

В клопотанні вказано, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль є предметом кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та проведення експертних досліджень та судових експертиз (транспортно - трасологічної, судово -автотехнічної експертиз), що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власнику вказаним автомобілем, їх ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат.

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «SKODAOCTAVIAA5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосереднім знаряддям кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК України заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У відповідності до п.1ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом із тим, слідчий вказує, що строк подачі вказаного клопотання пропущено з поважних причин, зокрема відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 19.07.2019 року, а постановою начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 24.07.2019 року доручено проведення досудового розслідування іншому слідчому, що у свою чергу позбавило подати клопотання у добовий термін.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просить: поновити строк для накладення арешту на автомобіль марки «SKODAOCTAVIAA5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , та перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Задовольнити клопотання та накласти арешт на транспортний засіб марки «SKODAOCTAVIAA5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , та перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 нта свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Заборонити власнику чи іншим користувачам, ким би вони не були, розпоряджатись та користуватись вказаним в п. 2 прохальної частини цього клопотання транспортним засобом.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Зокрема необгрунтовано пропущення строку звернення з вказаним клопотанням, оскільки вказаної в клопотанні постанови до матеріалів провадження не надано.

В ч.5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Зі змісту клопотання та матеріалів, щодо нього додано, встановлено, що 19липня 2019 року в ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «SKODAOCTAVIAA5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Тоді як, із клопотанням про накладення арешту слідчий звернувся 25.07.2019 року. Як на причину пропущення строку на звернення із даним клопотанням слідчий вказує, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 19.07.2019 року, а постановою начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 24.07.2019 року доручено проведення досудового розслідування іншому слідчому, що у свою чергу позбавило подати клопотання у добовий термін.

Проте, слідчим до клопотання додано витяг з ЄРДР щодо реєстрації даного кримінального провадження в якому вказаного слідчого ОСОБА_2 , відомості про інших слідчих відсутні. На підтвердження доводів клопотання про те, що досудове розслідування проводилося іншим слідчим до матеріалів справи не надано.

Разом із тим, зі змісту клопотання встановлено, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA A5» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосереднім знаряддям кримінально правопорушення, та є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовим доказами у вказаному кримінальному провадженні. Так, слідчий додає до матеріалів клопотання постанову про приєднання до кримінального провадження речових доказів, від 24.07.2019 року, однак вказана постанова не містить підпису слідчого який її виніс.

Крім цього, у клопотанні не вказано конкретних фактів і доказів, які свідчать про володіння майном ОСОБА_3 , відсутні документи, які підтверджують право володіння таким. До матеріалів клопотання додане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який зареєстрований за ОСОБА_5 , разом із тим не вказано адреси ні власника, ні особи у володінні якої перебував автомобіль, та на підставі чого саме.

Невстановлення слідчим конкретних власників чи законних володільців вилученого майна позбавляє можливості слідчого суддю зрозуміти, хто є даними власниками (володільцями), за якою адресою вони знаходяться і як викликати їх в судове засідання для участі у розгляді клопотання, як цього вимагає ч.1 ст.172 КПК України.

Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0002262 відомості, якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, погодженого прокурором про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1