Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4183/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу та доповнення до неї адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Словаччини, громадянина Республіки Словаччини, неодруженого, на утриманні осіб не має, не інваліда, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.147, ч.3 ст.149 КК України, у кримінальному провадженні № №0000984,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2019 року та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилається на те, що вказана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 являється громадянином Республіки Словаччина, українською мовою не володіє, що вимагає залучення у кримінальному провадженні перекладача. Однак, на стадії досудового розслідування під час затримання, вручення підозри, перекладач не залучався, а під час судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, функції перекладача зводились лише до усного перекладу. Копій процесуальних документів у перекладі на словацьку мову підозрюваний не отримував. Зазначене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, вказує, що під час досудового розслідування підозрюваному було вручено повідомлення про підозру на словацькій мові, однак даний процесуальний документ не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, яке передбачає обов`язковість засвідчення перекладу підписом перекладача. В даному повідомленні взагалі не зазначено, який перекладач здійснював переклад, що ставить під сумнів достовірність перекладу повідомлення про підозру. Аналогічна ситуація з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ОСОБА_9 , у зв`язку з перебуванням у слідчому ізоляторі, обмежений у правах та свободах, що є порушенням принципу поваги до свободи особистості.
Вважає, що слідчим не було доведено підстав застосування найсуворішого запобіжного заходу до підозрюваного, а також не доведено наявності реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Звертає увагу, що судом, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було розглянуто можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вказав, що слідчим суддею не було надано належної оцінки тому, що підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, є необґрунтованою, а причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину недоведеною.

Зазначив, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Коростені, що його документи знаходяться в слідчого, що унеможливлює перетин кордону. На обліках у психіатра та нарколога не перебуває.

Вказав, що застосований запобіжний захід є занадто суворим. У слідчого судді були усі підстави для застосування іншого, альтернативного, запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2019 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , громадянина Словаччини, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто по 18.10.2019 року, включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язано слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 .

Доручено прокурору Коростенської місцевої прокуратури провести дослідження повідомлення ОСОБА_7 про застосування до нього насильства оперативними працівниками Коростенського ВП 18.08.2019 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 16.07.2019 року близько 07 год. 50 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи умисел на захоплення як заручника потерпілої ОСОБА_12 , з метою спонукання її дочки - ОСОБА_13 перетнути державний кордон України для її експлуатації на території Республіки Словаччини, на автомобілі марки «Skoda» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , приїхали до домоволодіння в якому проживає потерпіла ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_14 , діючи з попередньою змовою з ОСОБА_15 проникли через незачинені вхідні двері до вищевказаного житлового приміщення, де ОСОБА_14 схопив руками за передпліччя ОСОБА_12 та штовхнув її від себе, внаслідок чого остання впала на диван. ОСОБА_14 , намагався отримати від неї інформацію про місцезнаходження ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_12 відмовилась надавати останньому таку інформацію, наніс три удари електричним струмом, який генерувався невстановленим електрошокером. Після вчинення зазначених дій ОСОБА_14 повторив свою вимогу щодо надання йому інформації про місцезнаходження ОСОБА_13 , а ОСОБА_16 супроводжував його слова приведенням в дію невстановленого електрошокеру, внаслідок чого ОСОБА_12 , під погрозою застосування до неї електрошокеру, повідомила інформацію про місцеперебування ОСОБА_13 та її контактного номеру телефону. Після цього ОСОБА_16 зв`язав руки ОСОБА_12 за спиною за допомогою скотчу та ним же заклеїв їй рот, таким чином позбавив можливості вільно пересуватись та викликати допомогу. ОСОБА_14 та ОСОБА_16 вивели ОСОБА_17 з будинку та посадили до салону автомобіля марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в середині якого надягли їй на голову дві балаклави, таким чином позбавивши її можливості бачити маршрут руху автомобіля.

В подальшому ОСОБА_14 , для реалізації свого злочинного умислу, направленого на переміщення ОСОБА_13 через державний кордон України для її подальшої експлуатації, діючи у злочинній змові з ОСОБА_15 , продовжуючи тримати в заручниках ОСОБА_17 , з метою використання останньої для шантажу ОСОБА_13 та спонукання останньої для утримання від вчинення будь-яких дій, направлених на повідомлення посадових осіб Державної прикордонної служби України про те, що її примусово вивозять за межі України, як умову звільнення її матері - ОСОБА_12 , перевезли ОСОБА_12 до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Шляхом погроз застосування насильства відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_9 змусив останню зателефонувати ОСОБА_13 та в ході телефонної розмови повідомити останній, що вона перебуває у тяжкому хворобливому стані та щоб ОСОБА_13 приїхала до дому у м. Коростень.

Того ж дня, близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_14 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на переміщення ОСОБА_13 через державний кордон України для її подальшої експлуатації в Республіці Словаччина, достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_13 прибула у м. Коростень, поїхав до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де відчинивши вхідні двері до вказаного будинку за допомогою ключів, якими попередньо заволодів у ОСОБА_12 , проник у середину та сховався за вхідними дверима, де став чекати ОСОБА_13 . Коли остання увійшла до будинку, схопив її за волосся та кинув на землю, внаслідок чого остання впала животом на підлогу. Після таких дій ОСОБА_13 піднялась та почала чинити супротив ОСОБА_18 . З метою подолання опору він наніс ОСОБА_13 один удар електрострумом невстановленого електрошокеру в область лівого плеча, внаслідок якого, ОСОБА_13 втратила свідомість на декілька секунд та впала на диван. Після того, як ОСОБА_13 прийшла до свідомості, ОСОБА_14 наніс їй один удар зап`ястям руки в область лівої щоки, потім наніс ще 5 ударів електрострумом невстановленого електрошокеру ОСОБА_13 в область правого стегна, живота, правого боку, лівої ключиці, лівої щоки. Потім ОСОБА_14 за допомогою скотчу зв`язав за спиною руки ОСОБА_13 , та утримуючи її рукою повів в сторону де знаходився автомобіля марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Словаччина. Привівши ОСОБА_13 до вказаного автомобілю, ОСОБА_14 посадив її у середину салону та надягнув на голову 2 балаклави, таким чином позбавивши її можливості бачити маршрут руху автомобіля.

З метою реалізації подальшого свого злочинного умислу, направленого на переміщення ОСОБА_13 через державний кордон України, перевіз її до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_16 утримував в заручниках з метою шантажу ОСОБА_12 . Вимога щодо звільнення з заручників ОСОБА_12 полягала у перетині Державного кордону України з Республікою Польщею ОСОБА_13 у супроводі ОСОБА_19 , без здійснення йому перешкод при виконанні такого переміщення, після чого ОСОБА_14 звільнить ОСОБА_12 .

Оскільки ОСОБА_13 , перебувала у залежному становищі у зв`язку з утриманням в заручниках її матері, тому підкорилась вимозі та перетнула у с. Угринів Сокальського району Львівської області Державний кордон України з Республікою Польщею у супроводі ОСОБА_19 на автомобілі марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки Словаччина о 04 год. 39 хв. 17.07.2019 року.

Після того, як ОСОБА_16 та ОСОБА_13 покинули будинок АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 близько 00 год. 00 хв. 17.07.2019 року відпустив захопленого заручника ОСОБА_12 оскільки умова, яку він висунув ОСОБА_13 була виконаною, після чого на автомобілі марки «Mercedes-Benz» з реєстраційним номерним знаком Республіки Словаччина НОМЕР_2 о 05 год. 52 хв. перетнув у с. Угринів Сокальського району Львівської області Державний кордон України з Республікою Польщею.

У невстановленому місці на території Республіки Польща ОСОБА_14 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на переміщення ОСОБА_13 через Державний кордон України з метою її подальшої експлуатації у Республіці Словаччина, зустрівся з ОСОБА_15 , який утримував проти волі ОСОБА_13 та перевіз до місця свого проживання, а саме до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де утримуючи останню проти її волі, експлуатував у своїх цілях до 03.08.2019 року.

Після цього, 18.08.2019 року близько 12 год. 35 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи на площі Молоді Коростенщини 19-століття у м. Коростень Житомирської області, наніс один удар зап`ястям правої руки в область носа ОСОБА_13 , чим спричинив останній фізичних страждань, а потім застосовуючи предмет, схожий на пістолет, який був у нього при собі, незаконно позбавив волі ОСОБА_13 , яка не мала можливості вільно пересуватись через погрозу можливого застосування ОСОБА_20 вказаної зброї.

По даному факту 03 серпня 2019 року слідчим відділенням Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, були внесені відомості до ЄРДР за №0000984, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.147 та ч.3 ст.149 КК України.

18 серпня 2019 року ОСОБА_21 згідно ст.ст. 111, 112, 278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.147 та ч.3 ст.149 КК України, 19.08.2019 року за ч.2 ст.146 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_9 вчинив тяжкі та особливо тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк від 8 до 15 років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, в тому числі поза межами України; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, з мотивів помсти за своє затримання вчинити фізичну розправу над останніми, оскільки під час вчинення інкримінованих злочинів застосовував насильство, а саме електричний струм, який генерується електрошокером, погрози ножем та вогнепальною зброєю; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання на території України, являється громадянином іншої держави, має схильність до вчинення умисних злочинів із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, поєднаних з їх викраденням та утриманням проти волі для досягнення злочинних цілей про що свідчить вчинені ним злочини, тому просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, думку прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу з доповненнями такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя дійшов до висновку, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_22 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Крім того, це випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 п.1(с) наявність не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою
Зокрема обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допиту потерпілої ОСОБА_12 від 04.08.2019 та свідка ОСОБА_13 від 05.08.2019 року, відповідно до яких останні показали про обставини вчинення ОСОБА_23 відносно них насильницьких дій; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 06.08.2019; протоколами слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 15.08.2019р.; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_12 , яке зареєстровано в ЖЄО Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області № 9046 від 03.08.2019; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 04.08.2019; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_25 ; відомостями щодо в`їзду/виїзду на територію України гр. ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 ; протоколом огляду місця події у будинку АДРЕСА_2 ; протоколами пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками проведених з потерпілою ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками проведеного з малолітнім свідком ОСОБА_25 ; протоколом огляду речей від 05.08.2019; протоколом огляду речей від 07.08.2019; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_13 , яке зареєстровано в ЖЄО Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області №9644 від 18.08.2019; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_13 , яке зареєстровано в ЖЄО Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області №9645 від 18.08.2019; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_13 від 18.08.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.08.2019; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_13 від 18.08.2019; протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 від 18.08.2019; протоколами огляду місць події від 18.08.2019; протоколом затримання ОСОБА_26 ; повідомленням про підозру ОСОБА_21 та іншими матеріалами провадження.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків.

Разом з тим, слідчим суддею враховано, що підозрюваний є громадянином іншої держави, постійного місця проживання в Україні та сталих зв`язків не має.

Відповідно до ст.178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_23 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.147, ч.3 ст.149 КК України.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, за які передбачено позбавлення волі на строк від 5 до 15 років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 у вказаному кримінальному провадженні (захоплення, тримання потерпілого як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення чи утримання від вчинення будь-якої дії за умови звільнення заручника; переміщенні людини, вчиненому з метою експлуатації з використанням викрадення та шантажу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого), суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, на думку колегії суддів, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши усі обставини вказаного кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про те, що підозрюваному на стадії досудового розслідування не залучався перекладач, повідомлення про підозру, клопотання про застосування запобіжного заходу не засвідчено підписом перекладача, є неспроможними і на висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не впливають.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме з рапорту заступника начальника СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_27 , ним 19.08.2019 о 18 год. вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , його захиснику по договору - ОСОБА_6 та повідомлено про те, що близько 11 год. вказаний підозрюваний буде конвойований до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області для вручення йому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із додатками до клопотання у кримінальному провадженні, яке зареєстровано в ЄРДР за №0000984 від 03.08.2019, за ознаками вчинених злочинів, передбачених ч.1 ст.147, ч.3 ст.149 та ч.2 ст.146 КК України за участю особи, яка володіє словацькою мовою та у присутності захисника з метою забезпечення його прав як підозрюваного. Однак, будучи належним чином про це проінформованим, захисник вчасно не прибув до слідчого з метою проведення вищевказаних процесуальних дій, а підозрюваний ОСОБА_9 без його присутності відмовлявся від отримання вказаного клопотання та додатків до нього.

Розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , в суді першої інстанції відбувся за участю підозрюваного, його захисника та перекладача. В матеріалах провадження переклад на словацьку мову повідомлення про підозру ОСОБА_22 , яке йому було вручено (а.п.62-67). Також в матеріалах провадження наявний переклад оскаржуваної ухвали слідчого судді з української мови на словацьку мову та документи, на підтвердження повноважень перекладача на здійснення перекладу (а.п.70-73). В засіданні апеляційного суду також приймав участь повноважний перекладач на словацьку мову, який в процесі апеляційного розгляду здійснював переклад підозрюваному ОСОБА_22 усіх дій та рішень, які приймалися під час судового засідання по розгляду апеляційним судом апеляційної скарги та доповнень до неї захисника ОСОБА_6 .

В засіданні апеляційного суду прокурор також надала підозрюваному документи, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, з перекладом на словацьку мову, які засвідчено підписом перекладача.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

В судовому засіданні підозрюваний заявив про застосування до нього насильства працівниками Коростенського ВП при затриманні 18.08.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями до неї адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2019 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Відповідно до ч.6 ст.206 КПК України доручити прокурору Житомирської області організувати проведення дослідження фактів, повідомлених ОСОБА_23 , про застосування щодо нього насильства під час затримання працівниками поліції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: