Провадження № 1-кс/643/5869/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0006179 від 06.11.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0006179 від 06.11.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України в обґрунтування якого зазначила, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2019 у даному кримінальному провадженні накладений арешт на належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Дану квартиру заявниця придбала за договором купівлі-продажу від 03.10.2018 у ОСОБА_6 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , виконала усі умови договору та є добросовісним її набувачем, жодного відношення до даного кримінального провадження не має.

ОСОБА_6 не оскаржує того факту, що мала намір продати квартиру, разом з тим саме за її заявою про заволодіння її квартирою шахрайським шляхом відкрито кримінальне провадження. Наразі арешт належної заявниці квартири порушує її конституційні права, не дозволяє розпоряджатись власністю, отже просить його скасувати.

В суді ОСОБА_4 та представник останньої ОСОБА_5 підтримали доводи скарги додатково зазначивши, що до моменту придбання спірної квартири ОСОБА_4 особисто її оглядала, при цьому квартиру демонструвала сама ОСОБА_6 . Між ними, крім того, був укладений договір-зобов`язання укласти договір купівлі-продажу спірної квартири, дія якого неодноразово на особисте прохання ОСОБА_6 та її представників продовжувалась. За цим договором вона передала ОСОБА_6 2000 доларів США. Які відносини склались між ОСОБА_6 та її представниками, заявниці невідомо, проте укладення договору купівлі-продажу квартири від імені ОСОБА_6 її представником її не смутило, так як ці ж представники були присутніми як під час огляду квартири, так і під час укладення та наступного продовження договору-зобов`язання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що наразі досудове розслідування триває, ризики, які враховувались слідчим суддею під час накладення арешту на спірну квартиру, не зникли, отже підстав для його скасування немає.

Від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження в прошитому, проте не пронумерованому вигляді.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0006179 від 06.11.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України. Підставою для відкриття кримінального провадження послужила заява ОСОБА_6 про заволодіння невстановленою особою шахрайським шляхом належною останній квартирою АДРЕСА_1 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 показала, що в 2017 році вирішила продати належну їй квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась їй у спадок після смерті матері. Питаннями оформлення права власності на квартиру та наступного її продажу займався раніше їй знайомий ОСОБА_7 , на ім`я якого вона видала довіреність. В серпні 2018 року ОСОБА_8 , колишня дружина ОСОБА_7 , повідомила ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 має намір продати її квартиру, а кошти привласнити. Через це вона скасувала довіреність на ім`я ОСОБА_9 та видала довіреність на ім`я ОСОБА_8 на продаж своєї квартири. В наступному ОСОБА_8 почала поводити себе підозріло, зникла та не виходила на зв`язок, через що на початку листопада вона скасувала довіреність на останню, проте дізналась, що 03.10.2019 її квартира була продана. Жодних коштів від продажу квартири ОСОБА_6 не отримала.

В ході досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучені документи з приводу укладення договору купівлі-продажу спірної квартири від 03.10.2019, видачі та скасування довіреностей ОСОБА_6 , з яких вбачається, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03.10.2019 від імені ОСОБА_6 укладений ОСОБА_7 на підставі довіреності, виданої ОСОБА_8 в порядку передоручення.

Згідно п. 3 даного договору представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 кошти за продаж квартири в сумі 672000,00 грн (еквівалент 24500,00 доларів США) отримав від покупця для продавця до його укладення.

12.03.2019 за адресою проживання ОСОБА_9 проведено обшук, будь-які показання з приводу обставин кримінального провадження ОСОБА_7 надати відмовився. Місцезнаходження ОСОБА_8 не встановлено, остання не допитана.

Інших слідчих (розшукових) дій, крім доручень слідчого та розгляду клопотань власника майна, під час досудового розслідування не виконувалось.

Питання щодо арешту майна квартири АДРЕСА_1 під час досудового розслідування розглядалось неодноразово.

Приймаючи рішення про накладення арешту на спірну квартиру вперше слідчий суддя в ухвалі від 13.11.2018 послався на викладені слідчим обставини, щодо ймовірного продажу квартири ОСОБА_6 . ОСОБА_7 за підробленими документами, так як на момент укладення правочину видана на останнього довіреність була скасована. Вказане твердження слідчого не було безпідставним в силу доказів, зібраних на той час.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 арешт квартири було скасовано.

Вдруге арешт на спірну квартиру накладений ухвалою слідчого судді 23.01.2019, приводом для чого послужили ті ж самі відомості про ймовірне надання нотаріусу під час посвідчення договору купівлі-продажу квартири підроблених документів, а також достатність підстав вважати, що спірне житло є речовим доказом у кримінальному провадженні, збереження якого має забезпечити його арешт.

В судовому засіданні заявниця надала суду договір-зобов`язання укласти договір купівлі-продажу від 25.04.2018 підписаний особисто нею та ОСОБА_6 , з якого вбачається, що останні домовились виконати певні умови та до 17:00 години 01.07.2018 укласти договір купівлі-продажу спірної квартири. В наступному даний договір неодноразово продовжувався; крім того, за договором ОСОБА_6 особисто отримала від покупця завдаток у 2000 доларів США.

Проаналізувавши наявні у кримінальному провадженні та надані під час судового розгляду докази слідчий суддя дійшов висновку, що потерпіла ОСОБА_6 мала намір продати належну їй квартиру, квартира не вибула з її власності у незаконний спосіб чи поза її волею, так як на момент укладення договору купівлі-продажу діяла видана останньою довіреність на відчуження квартири. В результаті укладення договору купівлі-продажу від 03.10.2019 представник ОСОБА_6 отримав від покупця грошові кошти за продаж квартири, які мав передати останній, проте, зі слів потерпілої, не зробив цього. З погляду на це в ході досудового розслідування мають бути досліджені обставини заволодіння коштами ОСОБА_6 , вирученими в результаті продажу спірної квартири, проте казати про заволодіння квартирою останньої у шахрайський спосіб наразі підстав не має. Це становить під сумнів здатність спірного об`єкту нерухомості виступати речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Протягом досудового розслідування, яке триває майже рік, а з травня 2019 року фактично не здійснюється, жодній особі про підозру не повідомлено, хоча всі особи, які можуть бути причетні до кримінального правопорушення, вказані як потерпілою так і заявником за даним клопотанням. Зазначене, не дивлячись на тривалість розслідування, вказує на відсутність доказів, які мали б стати основою підозри будь-кого з ймовірних фігурантів у кримінальному провадженні, проте ці обставини не можуть бути покладені в обґрунтування обмеження законних та не спростованих на тепер прав заявника щодо спірного майна.

Враховуючи викладене вище, досудове розслідування не можна вважати ефективним та таким, що направлене на швидке, повне і неупереджене розслідування, а обмеження власника у розпорядженні своїм майном протягом невизначеного часу, як наслідок, не можна вважати обґрунтованим.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Перелічені вище обставини свідчать, що потреба в подальшому застосуванні арешту майна відпала.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт квартири АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам, у будь-який спосіб здійснювати її відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2019 у справі № 643/851/19, № 1-кс/643/440/19 у кримінальному провадженні № 0006179 від 06.11.2018 за ч. 3 ст. 190 КК України, скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1