Справа № 738/1804/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/925/19
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в письмовому провадженні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2019 року, якою частково задоволено подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду із поданням про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_5 .

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2019 року подання начальника Державної установи «Менська виправна колонія №91» ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_5 задоволено частково. Встановлено стосовно ОСОБА_5 адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік з такими обмеженнями: реєстрація у ВП ГУНП України за місцем проживання після звільнення два рази на місяць.

Своє рішення суд мотивував тим, що подання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 , двічі судимий до позбавлення волі за умисні тяжкі злочини, його поведінка свідчить про вперте не бажання останнього стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, його поведінка і в подальшому потребує контролю, а тому стосовно нього необхідно встановити адміністративний нагляд терміном на один рік із застосуванням обмежень, передбачених статтею 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, засуджений ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову місцевого суду від 29.10.2019 року. Вказує, що його було повідомлено про розгляд справи за півтори години до початку засідання, яке мало відбутися 29.10.19 о 14 годині, однак незважаючи на це він прибув до кімнати, де мала відбуватися відео конференція, але йому було повідомлено, що суд не вийшов на зв`язок. Зазначає, що з 28.10.2019 року по 30.10.2019 року він перебував на лікарняному, оскільки погано себе почував, про що є письмові підтвердження у медичній книзі «МВК 91». Таким чином, вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про розгляд справи без його участі і тим самим позбавив його права на захист у судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі Закон) адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюється органами Національної поліції.

Відповідно до пункту «б» статті 3 Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Підставою для встановлення адміністративного нагляду щодо осіб, зазначених у пункті «б» статті 3 Закону є матеріали установи виконання покарань (пункт «б» статті 4 Закону).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до матеріалів судового провадження та особової справи ОСОБА_5 був засуджений вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 28 грудня 2016 року ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вказаними вироком та за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 13 липня 2016 року, за яким він був засуджений за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначеного за вказаним вироком та частково невідбутого покарання за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 28 грудня 2016 року ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 30 вересня 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано час перебування його під вартою з 30 вересня 2016 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 серпня 2017 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2017 року в частині призначеного остаточного покарання змінено, виключено з вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно, в решті вирок залишено без змін. Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2017 року набрав законної сили 08 серпня 2017 року. Перебуває в місцях позбавлення волі з 03 жовтня 2016 року.

За час відбування покарання ОСОБА_5 мав виключно негативні характеристики, зокрема за час перебування в Луцькому СІЗО засуджений ОСОБА_5 допустив три порушення встановленого режиму тримання, перебував на обліку як схильний до членоушкодження. В Менський ВК №91 систематично допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що отримав десять дисциплінарних стягнень, в зв`язку з чим перебув на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання та на обліку осіб, які схильні до членоушкодження, виконував обов`язки прибиральника приміщення клубу, до обов`язків відносився байдуже, намагається дотримуватися правомірних та ввічливий взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем, з представниками адміністрації не завжди ввічливий та чемний, на зроблені в його адресу зауваження реагує на власний розсуд, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості, до негативних вчинків інших засуджених ставиться байдуже, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них байдуже.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те що, висновки суду першої інстанції про застосування до засудженого ОСОБА_5 адміністративного нагляду є обґрунтованими.

Так, під час розгляду подання начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_6 місцевий суд дослідив характеризуючи дані ОСОБА_5 , зокрема, що останній був засуджений за тяжкий злочин, систематично порушував установлений порядок відбування покарання, правила внутрішнього розпорядку УВП і на шлях виправлення не став та проаналізувавши наведене разом з іншими даними, що містяться в його особовій справі дійшов вірного висновку про обґрунтованість встановлення ОСОБА_5 адміністративного нагляду строком на 1 рік.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про розгляд справи у його відсутності, то такі не можуть бути взяті до уваги, оскільки в матеріалах справи мається розписка, за особистим підписом ОСОБА_5 , що свідчить про належне його повідомлення з приводу розгляду справи. Будь-яких повідомлень чи клопотань про перенесення розгляду справи, в тому числі у зв`язку із незадовільним станом здоров`я не надходило.

Таким чином, ухвала місцевого суду є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст..ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, постанову Менського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2019 року, якою частково задоволено подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4