Провадження № 1-кп/712/617/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000057 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ (Торецьк), Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, номера обслуги зенітного відділення бойового управління ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проходячи строкову військову службу, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 12.09.2014 близько о 02 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби - польовий табір військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та направився до свого місця проживання у м. Торецьк (м. Дзержинськ) Донецької обл., офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 30.07.2019 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи строкову військову службу, 12.09.2014 року без дозволу командування залишив місце служби та направився за місцем свого проживання. 30.07.2019 року добровільно прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин. Просив суд призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність також підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні в порядку ст. 349 КПК України, а саме:

- вимога;

- характеристика.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупердженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць, вчинене особою зазначеною в частині першій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем строкової служби.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю служби та місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 69 КК України відносно основної міри покарання та призначити покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК україни, у вигляді штрафу в розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 950,00 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку, на підставі п. 6 ст. 376 КПК України, вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1