справа № 274/2511/19
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/412/19

І м е н е м У к р а ї н и
03.12.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 03.02.03 за ст.ст. 289 ч. 2, 69, 304, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі; 2) 01.02.06 за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 засуджений 12 грудня 2013 року Апеляційним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.03.16 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.07.12 до 04.03.14 згідно з ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку відбування покарання: 04.07.12; кінець строку: 03.11.20.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70), звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення. В судовому засіданні засуджений на запитання про призначення захисника, вказав, що не потребує. Судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження в порядку виконання судових рішень, не здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо особливо тяжкого злочину, згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України участь захисника не є обов`язковою. В ході судового розгляду засуджений своє клопотання підтримав, вказав, що працює, порушень не допускає і не розуміє, чому його не може бути звільнено, що він має ще зробити, щоб його звільнили. На запитання щодо злочину, за який відбуває покарання, вказав, що за ст. 115 КК України, але вказав, що злочин було скоєно в умовах самооборони, а суд кваліфікував за 115.
Представник адміністрації виправної колонії клопотання засудженого не підтримав, вказав, що засуджений розглядався на комісії установи, прийнято рішення про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого. Засуджений на даний час дійсно працевлаштований, на даний час ставлення до праці задовільне, має два заохочення. Водночас засуджений допускав порушення режимі відбування покарання, в тому числі злісні. Поведінка засудженого не стабільна та не свідчить, що засуджений вже довів своє виправлення, тому він вважає клопотання засудженого передчасним.
Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.07.12. За період відбуття покарання зарекомендував себе в цілому з посередньої сторони. Допускав порушення вимог режиму тримання (в тому числі злісне у БВК), за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. На даний час працевлаштований. За час відбування покарання має 2 заохочення. Відношення до представників адміністрації колонії неоднозначне, поведінка переважно має пристосувальницький характер, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, не бажає брати участь у програмах виховного впливу.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправної колонії, прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що до засудженого ОСОБА_5 не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. ОСОБА_5 хоча і не має непогашених стягнень, не є злісним порушником, працевлаштований, але брати участь у суспільно-корисній роботі бажання не виявляє, за весь період відбування покарання допустив 6 порушень при лише 2 заохоченнях, що в сукупністю з уникненням від виконання соціально корисної роботи, тяжкістю вчиненого злочину, за який відбуває покарання, вину у вчиненні якого заперечував та заперечує, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим вже свого виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже довів своє виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1