Справа № 461/3947/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/844/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/3947/19, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30 жовтня 2019 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 грудня 2019 року.

При постановлені ухвали, слідчим суддею взято до уваги обставини, які характеризують особу ОСОБА_8 , а також те, що він раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини, у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, і це може стимулювати підозрюваного до втечі.
Суд прийшов до висновку, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України, про існування ризику, передбаченого статтею 177 КПК України. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, який носить насильницький характер, наявність вказаного ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, враховуючи норми ч.4 ст.183 КПК України, так як злочин вчинений із застосуванням насильства.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та винести нову ухвалу про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Вважає, що дане рішення не обґрунтоване, оскільки слідчим суддею, при розгляді клопотання, не було враховано положення глави 18 КПК України, а саме не враховано, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
В ході розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу питання обґрунтованості підозри слідчим суддею досліджувалось проте, на думку сторони захисту, є спірним, оскільки у формулюванні підозри викладені твердження, які суперечать наданим стороною обвинувачення доказам. Вважає, що прокурором не доведена наявність хоча б одного ризику.
На думку сторони захисту, судом не було враховано всіх обставин справи. Після затримання на відрізку траси Львів Тернопіль, ОСОБА_8 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України. Тобто з цього моменту, а саме з 16.00 год. 29.10.2019 року, він усвідомлював своє становище, статус підозрюваного, арешт і можливе ув`язнення у разі доведеності вини. Усвідомлювали це і працівники поліції, оскільки поводились з ОСОБА_8 як із затриманим, не зважаючи на відсутність належного протоколу.
Під наглядом працівників поліції ОСОБА_8 був доставлений до органу досудового розслідування у м. Львові, де перебував, приблизно, до 20.00 год. Отримавши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під наглядом був доставлений до суду для обрання запобіжного заходу, однак засідання не відбулось і підозрюваний ОСОБА_8 був викликаний судом на 10.30 год. 30.10.2019 року.
Відтак, усвідомлюючи своє становище, розуміючи суть підозри, маючи реальну можливість уникнути слідства, суду та покарання, володіючи закордонним паспортом, ОСОБА_8 не здійснив жодної спроби втечі, з`явився в призначений час до суду, розраховуючи на справедливе рішення як при розгляді клопотання, так і справи загалом.
Єдиний ризик, який суд взяв до уваги, а саме переховування від слідства і суду - об`єктивно не доведений.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що при зазначенні попередніх судимостей підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею порушено вимоги ст.89 КК України, оскільки судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків, і що правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.
Не доречним являється і згадування можливого покарання до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої ст.115 КК України, оскільки, хоча 31.10.2019 року і відбулась зміна раніше повідомленої підозри, проте даного пункту у ній не має, а щодо можливого майбутнього покарання, у разі доведення вини слід зважити на положення ч.3 ст.68 КК України, в якій зазначено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Апелянт зазначає, що в ході судового розгляду жоден із зазначених ризиків не знайшов свого підтвердження та був спростований, відтак рішення суду про обрання запобіжного заходу не є обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, показання підозрюваного ОСОБА_8 та виступ захисника ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , пояснення слідчого ОСОБА_9 , які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 15 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001330 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України.
В межах даного кримінального провадження, 29 жовтня 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України, що є особливо тяжким злочином.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_8 , відповідно до положень ст.89 КК України раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При розгляді клопотання, слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою та прийшов до вірного висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість судового рішення щодо обрання найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, недоведеність існування ризиків, порушення вимог законодавства, не приймаються до уваги, оскільки судом враховано дані про особу ОСОБА_8 , який одружений, має соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти життя і здоров`я особи, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, який носить насильницький характер.
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи своє становище, маючи реальну можливість уникнути слідства, суду та покарання, володіючи закордонним паспортом, не здійснив жодної спроби втечі, з`явився в призначений час до суду, оскільки це не спростовує наявності ризику, передбаченого п.1 статті 177 КПК України.
Щодо доводів апелянта про те, що недоречним являється згадування в ухвалі суду можливого покарання до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої ст.115 КК України, оскільки, даного пункту у повідомленні про підозру немає, та про те, що слідчим суддею допущено порушення вимог ст.89 КК України при зазначенні попередніх судимостей підозрюваного ОСОБА_8 , то це на думку апеляційного суду не впливає на правильність рішення і не є тим істотним порушенням законодавства, внаслідок якого судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування ухвали.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, без визначення розміру застави, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не надасть можливості уникнути встановленого ризику.
З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі не встановлено, а тому така до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30 жовтня 2019 року, якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4