Справа № 755/3611/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києваобвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 22 березня 2019 року, яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кролевець Сумської області, громадянки України, з середньою освітою, працюючої ПП «Оболонська», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2015 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві, яке розташоване за адресою: вул. Червоноткацькій, 2 в м. Києві, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно написала заяву до Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві про те, що ОСОБА_5 самовільно присвоїв владні повноваження працівника міліції та вчинив відносно неї тяжкий злочин, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 187 КК України.

В подальшому, ОСОБА_3 надала свої покази слідчому по обставинам поданої нею заяви. Також проведено одночасний допит між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під час якого вона підтвердила факт вчинення стосовно неї розбою.

В ході досудового розслідування за вказаною заявою ОСОБА_3 . ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України. Після завершення досудового розслідування обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України, було направлено до Дніпровського районного суду м. Києва.

В подальшому, 14 листопада 2017 року, під час розгляду обвинувального акту за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України відносно ОСОБА_5 у Дніпровському районному суді м. Києва, ОСОБА_3 , будучи допитаною як потерпіла, повідомила, що ОСОБА_5 не вчиняв відносно неї кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України. Ці покази стали підставою для відмови прокурора від обвинувачення та винесення судом ухвали про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинила завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи у тяжкому злочині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України.

25 лютого 2019 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 383 КК України, при цьому, підозрювана ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зобов`язалась надавати стороні обвинувачення повну та достовірну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи, які їй відомі.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням на 1 (один) рік .
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку, встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду, укладену з прокурором, затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, при цьому зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 383 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинила завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 22.01.2016р. (копія), журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 27.10.2016р. (копія), журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 16.02.2017р. (копія), журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 14.11.2017р. (копія); відео-носій DVD-R, марки «ARITA», на якому записані копії відеозаписів із судових засідань у справі №755/19400/15-к; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, що надійшло від ОСОБА_3 (копія), протокол попередження особи про кримінальну відповідальність (копія), протокол допиту потерпілого ( ОСОБА_3 ) відповідно до вимог ст. 100 КПК України, необхідно залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 469, 472, 473- 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 17 грудня 2018 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, та призначити їй, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 лютого 2019 року, покарання, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Речові докази: журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 22.01.2016р. (копія), журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 27.10.2016р. (копія), журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 16.02.2017р. (копія), журнал судового засідання у справі №755/19400/15-к від 14.11.2017р. (копія); відео-носій DVD-R, марки «ARITA», на якому записані копії відеозаписів із судових засідань у справі №755/19400/15-к; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, що надійшло від ОСОБА_3 (копія), протокол попередження особи про кримінальну відповідальність (копія), протокол допиту потерпілого ( ОСОБА_3 ) - залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1