Номер провадження: 11-кп/813/1601/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001726 внесеному до ЄРДР 25.05.2019 року відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Магдебург, Німеччина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001726 внесеному до ЄРДР 25.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України стосовно ОСОБА_7 повернутий прокурору з підстав того, що в ньому, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, не міститься чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які, згідно положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що є порушенням права на захист обвинуваченого.
На думку суду першої інстанції, в обвинувальному акті не зазначено кому саме ОСОБА_7 повідомив про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.
Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 зазначив, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку із поверненням обвинувального акту по надуманим підставам.

В мотивування апеляційної скарги прокурор наголошує, що:

- обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому зазначені всі необхідні для призначення судового розгляду відомості;

- наявні та відокремлені в тексті все необхідні складові.

Крім того, прокурор вважає надуманими твердження сторони захисту щодо невірності мотивів вчинення кримінального правопорушення та недійсності інших обставин, які прокурор вважає встановленими, оскільки мотиви, мета, правильність правової кваліфікації злочину та його доведеність вирішується після призначення обвинувального акту до розгляду, тобто під час судового розгляду по суті.

У доповненнях до апеляційної скарги прокурор вказує, що в обвинувальному акті чітко зазначено яким чином обвинувачений привертав до себе увагу сторонніх осіб.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд зазначеного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачає, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України за кваліфікуючими ознаками: завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Об`єктивна сторона зазначеного злочину характеризується єдиною обов`язковою ознакою - суспільне небезпечною дією, яка полягає у завідомо неправдивому повідомленні про терористичний акт. Це повідомлення може бути зроблене будь-яким способом і доведене до широкого кола осіб чи повідомлене хоча б одній особі з тим, щоб воно набуло дальшого поширення. За своїм змістом воно стосується здійснення в майбутньому загально небезпечних дій, які становлять об`єктивну сторону терористичного акту, і є безсумнівно, очевидно неправдивим.
Із системного аналізу обвинувального акту у кримінальному провадженні№0001726, внесеному до ЄРДР 25.05.2019 року відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України (а.с.1-4) вбачається, що, в обвинувальному акті не зазначено жодних осіб, кому ОСОБА_7 повідомив про підготовку вибуху.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтвердив, що в обвинувальному акті повинно бути зазначено осіб, яким ОСОБА_7 повідомив про підготовку вибуху.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні дійсно не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст.291 КПК України, оскільки не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які, згідно положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні..

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, призведуть до неможливості обвинуваченого ОСОБА_7 зрозуміти, в чому саме його звинувачують та ефективно здійснювати своє право на захист, що перешкоджає призначенню зазначеного обвинувального акту до судового розгляду.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що зазначення в обвинувальному акті незрозумілого формулювання обвинувачення суперечить вимогам КПК України, призведе до порушення основоположного принципу кримінального процесуального права забезпечення права обвинуваченого на захист від висунутого обвинувачення та перешкоджатиме проведенню судового розгляду кримінального провадження у чіткій відповідності до положень вищенаведеної ч. 1 ст. 337 КПК України, та як наслідок, унеможливить ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив факт невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, а доводи прокурора в апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.110, 291, 314, 315, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001726 внесеному до ЄРДР 25.05.2019 року ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4