Провадження № 1-кс/161/9230/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про скасування арешту на майно

18 листопада 2019 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника володільця майна ТОВ "Чернігівпроект Плюс" ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся представник володільця майна ТОВ "Чернігівпроект Плюс" ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року, яке зареєстроване за ТОВ "ЧЕРНІГІВПРОЕКТ ПЛЮС", , розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Зв`язківців, 6 (реєстраційний номер об`єкта ), а саме, на гаражі (Б-1), площею 316, 4 кв.м.
Своє клопотання представник володільця майна мотивує тим, що арешті на вказане майно відпала потреба, оскільки ТОВ "ЧЕРНІГІВПРОЕКТ ПЛЮС" не являється юридичною особою відносно якої здійснюється досудове розслідування, після накладення арешту минуло більше трьох років, жодної слідчої дії стосовно арештованого майна не проводиться та повідомлення про підозру нікому не вручено, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт з вказаного майна.

В судове засідання прокурор та представник володільця майна не з`явились, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 2 ст. 174 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 07 червня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.2 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року по вказаному кримінальному провадженні задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та накладено арешт на майно, яке зареєстроване за ТОВ "ЧЕРНІГІВПРОЕКТ ПЛЮС", , розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Зв`язківців, 6 (реєстраційний номер об`єкта ), а саме, на гаражі (Б-1), площею 316, 4 кв.м.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Стаття перша Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі - Конвенція) проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів .

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" а п. 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом, усіх статей конвенцій (див. рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (див. рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові ст.1 Першого протоколу, включно з другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, вкладеного в першому реченні. Зокрема, мас існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою. якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (див. рішення у справі "Прессос компанія Нав`єра А.О." та інші проти Бельгії). Вирішуючи, чи було дотримано цієї вимоги, суд виходить із того, що держава має широку свободу розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів з огляду на загальний інтерес для досягнення мети певного закону. Суд обов`язково визначає, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом особи на "мирне володіння майном" у розумінні першого значення ст.1 Першого протоколу.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України встановлено основні принципи права власності, а саме те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Як встановлено в судовому засіданні, будь яким особам не повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях в межах вищевказаного кримінального провадження, в тому числі і володільцю майна, майно, на яке накладено не арешт, досудове розслідування триває з 07 червня 2013 року, тобто більше шести років, а тому беручи до уваги розумність строків досудового розслідування, слід скасувати накладений арешт на майно, оскільки у подальшому застосуванні такого заходу немає потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника володільця майна ТОВ "Чернігівпроект Плюс" ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2016 року, на майно, яке зареєстроване за ТОВ "ЧЕРНІГІВПРОЕКТ ПЛЮС", , розташоване за адресою: м.Луцьк, вул. Зв`язківців, 6 (реєстраційний номер об`єкта ), а саме, на гаражі (Б-1), площею 316, 4 кв.м.- скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1