Номер провадження: 11-кп/813/1377/19
Номер справи місцевого суду: 523/5104/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 08.08.2019 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0002077, внесеному до ЄРДР 14.05.2014 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 08.08.2019 року, був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0002077, внесеному до ЄРДР 14.05.2014 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням КПК України і практики ЄСПЛ, звертає увагу на наявність стійких соціальних зв`язків.

Також захисник вказує на порушення принципу розумності строків кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 08.08.2019 року і ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог КПК України, що потягло ухвалення необґрунтованого рішення.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 331 КПК України КК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовую, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник вказувала на те, що існування ризиків стороною обвинувачення доведено не було.
Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_8 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його матір, яка є непрацездатною і потребує допомоги, та незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В оскарженій ухвалі зазначено, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки є реальними.
Між тим, вказані ризики не конкретизовані, в матеріалах провадження відсутні будь-які підтвердження реальності існування зазначених ризиків.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинувачений з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, що передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, утримується під вартою фактично з листопаду 2014 року.
Апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є повинно бути переконливо доведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у п.3 статті 4 Конвенції ( «Шишков проти Болгарії», «Тасе проти Румунії»).
Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
ЄСПЛ у своїх рішення неодноразово зазначав, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою...».
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи сторони обвинувачення твердження суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
За таких обставин, апеляційний суд приймає до уваги наявні ризики, які зазначені в оскарженій ухвалі а також загальний строк тримання обвинуваченого під вартою, і приходить до висновку про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого буде достатнім застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Що стосується доводів захисника відносно обґрунтованості підозри, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при подальшому розгляді кримінального провадження та прийнятті остаточного рішення за результатами судового розгляду.
Відповідно до положень п.2) ч.1 ст.409, п.3) ч.1 ст.411 КПК України, неповнота судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є підставою для скасування судового рішення, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої ухвали районного суду.

Відповідно до п.4) ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Крім того, апеляційним судом встановлені обставини, які на думку апеляційного суду потребують звернення особливої уваги районного суду під час розгляду кримінального провадження,
Так, апеляційний суд звертає увагу районного суду на положення ст.8 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» Суд роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У розумінні Європейського суду для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.
Застосування запобіжного заходу не повинно бути «очікуванням» обвинувального вироку. Відповідно до рішення за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51. «Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування" обвинувального вироку.
Аналіз наданих апеляційному копій матеріалів провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 пояснень сторони захисту, зокрема відносно того, що з 2015 по 2017 року було призначено 25, а з травня 29 судових засідань, на яких були допитані тільки 2 свідки і 1 потерпілий і неодноразово продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою свідчить про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції досить тривалий час. Протягом цього часу обвинувачений тримається під вартою, але судовий розгляд не завершений.
Апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ч.4 ст.28 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи.
Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 частково задовольнити.
Скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 08.08.2019 року, якою було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0002077, внесеному до ЄРДР 14.05.2014 року, в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години до 06 години наступної доби.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом;
2) не відлучатися із с. Задунаївка, Арцизького району Одеської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими в цьому кримінальному провадженні;

Визначити строк дії ухвали апеляційного суду до 22.11.2019 року включно.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно.
Копію ухвали апеляційного суду направити для виконання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та в Арцизький ВП ГУНП України в Одеській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4