УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2019 Справа №607/14406/19

провадження № 1кс/607/8383/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22 травня 2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0001004 від 26 березня 2019 року, -

встановив:

14 червня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22 травня 2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0001004 від 26 березня 2019 року, мотивуючи її тим, що вказана постанова є необґрунтованою та передчасною, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 11 Кримінального процесуального кодексу України постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В постанові вказано, що 22 травня 2019 року, тобто в день винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.

Якщо таке повідомлення мало місце то які дії слідча планувала і не змогла провести з грубим порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України в один день без завчасного повідомлення особи. Більше того, якщо особу вдалось повідомити про підозру, а сам факт повідомлення про підозру є окремою процесуальною дією, то сам цей факт заперечує всі мотиви постанови бо свідчить про те, що особа є, від слідства не переховується і слідчі дії з її участю можливо провести та проводяться.

Разом з тим, підозра, датована 22 травня 2019 року в матеріалах кримінального провадження відсутня, як і відомості про її оголошення особі.

В якості мотивів оскаржуваної постанови вказано, що в ході проведення досудового розслідування забезпечити явку ОСОБА_5 не представилось можливим, оскільки: за місцем проживання особа нібито відсутня; під час телефонних дзвінків абонент знаходиться в зоні недосяжності; зі слів сусідів ОСОБА_5 не бачили протягом тривалого часу.

Всі вище вказані мотиви є необґрунтованими, надуманими та не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами.

Згідно з ч.1 ст. 135 глави 11 Кримінального процесуального кодексу України особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.2 ст. 135 глави 11 Кримінального процесуального кодексу України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Ніяких судових повісток та викликів у встановленому законом порядку ОСОБА_5 не отримувала, будь-якими передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України доступними способами повістки не вручались, не надсилались, для передачі підозрюваній іншим особам не передавались.

Якщо слідча надсилала підозрюваній повістки або телеграми чи телефонувала то відповідні належні докази про це повинні міститься в матеріалах кримінальної справи. Однак такі докази в матеріалах кримінальної справи відсутні.

Згідно з вимогами ст. 136 Кримінального процесуального кодексу України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Згідно з вимогами ст. 139 Кримінального процесуального кодексу України, якщо підозрюваний, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.

Жодного з вище згаданих заходів процесуального примусу, які мали б передувати оголошенню особи в розшук, слідчою вжито не було і не могло бути вжито, оскільки слідчою не було в належний спосіб вжито відповідних процесуальних заходів для забезпечення явки підозрюваної.

Єдиною процесуальною дією, яку було вчинено після повідомлення про підозру 25 квітня 2019 року стало доручення у порядку ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України про забезпечення явки підозрюваної до слідчої за вих. № 1772 від 08 травня 2019 року.

Жодних документів на підтвердження виконання доручення матеріали кримінального провадження також не містять.

Іншими словами матеріали кримінального провадження не містять жодних фактичних даних, які підтверджували б мотиви, які вказані в оскаржуваній постанові, як підстава її винесення.

ОСОБА_5 просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити. Крім цього, захисник вказав, що 29 травня 2019 року слідчою ОСОБА_6 було повністю задоволено його клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001004 та надано копії матеріалів цього провадження, які були прошнуровані та скріплені печаткою. У цих матеріалах відсутні будь які докази на підтвердження того, що: підозрюваній ОСОБА_5 надсилалися повістки чи вона повідомлялася про необхідність з`явитися до органу досудового розслідування іншим, встановленим КПК України, способом; вона відсутня за місцем свого проживання, не відповідає на телефонні дзвінки. До ОСОБА_5 не застосовувався привід, не накладалося грошове стягнення.

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 заперечив з приводу задоволення скарги та зазначив, що оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог КПК України. Так, 25 квітня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яку слідча намагалася вручити ОСОБА_5 за місцем її проживання, однак остання отримувати повідомлення про підозру відмовилася. Тоді слідча направила повідомлення про підозру ОСОБА_5 поштою за місцем її проживання. Крім цього, ОСОБА_5 слідчою направлялися повістки на 02 травня 2019 року, 06-08 травня 2019 року, підтвердженням чого є квитанції з поштового відділення ТД ПАТ «Укрпошта». Також, слідча здійснювала виклик ОСОБА_5 по телефону, однак остання мобільний телефон вимкнула.

Захисник ОСОБА_3 не погодився із доводами слідчого ОСОБА_4 та повідомив, що всі документи, на які посилався слідчий, як на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_5 про необхідність з`явитися до органу досудового розслідування, відсутні в тих матеріалах, які надані йому слідчою ОСОБА_6 . Вказаний пакет документів адвокат надав для огляду в судовому засіданні.

Крім цього, захисник ОСОБА_3 вказав, що наведені в судовому засіданні слідчим документи не є належними доказами, що ОСОБА_5 повідомлялася про підозру та отримувала виклики для проведення слідчих дій, оскільки квитанції з поштових відділень не підтверджують факт отримання поштових відправлень та не містять інформації що саме направлялося а повістки на 06 08 травня 2019 року вручені ОСОБА_5 26 травня 2019 року.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001004, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22 травня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001004 від 26 березня 2019 року зупинено та оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_5 .

Враховуючи, що оскаржувану постанову захисник ОСОБА_3 отримав 06 червня 2019 року під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що строк подачі скарги не пропущений.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: оголошено в розшук підозрюваного.

До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті. Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді (ч. 2, 4 ст. 280 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідча ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_5 за місцем проживання відсутня, під час телефонних дзвінків абонент знаходиться поза зоною досяжності, зі слів сусідів ОСОБА_5 не бачили протягом тривалого часу.

Однак, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001004, слідчим суддею встановлено, що наведені в оскаржуваній постанові доводи не відповідають наявним в матеріалах провадження документам.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження №0001004, ОСОБА_5 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно рапорту слідчої ОСОБА_6 від 25 квітня 2019 року, остання здійснювала вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , отже місцеперебування підозрюваній їй було відоме.

В подальшому, в межах даного кримінального провадження, з 25 квітня 2019 року по дату винесення оскаржуваної постанови, на адресу слідчої від підозрюваної ОСОБА_5 надходило ряд клопотань, де вона зазначала місце свого проживання. На вказану підозрюваною адресу слідчою ОСОБА_6 надсилалися листи щодо розгляду її клопотань а також постанови про відмову у їх задоволенні. ОСОБА_5 брала участь у судових засіданнях під час розгляду її скарг слідчим суддею.

Отже, на момент винесення постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001004 від 22 травня 2019 року слідчій ОСОБА_6 було відоме місце проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

З приводу підстав для оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 , які наведені в мотивувальній частині оскаржуваної постанові, а саме: ОСОБА_5 за місцем проживання відсутня, під час телефонних дзвінків абонент знаходиться поза зоною досяжності, зі слів сусідів ОСОБА_5 не бачили протягом тривалого часу, слід зазначити, що в матеріалах кримінального провадження №0001004 доказів, на підтвердження цих обставин, немає. Надане слідчою доручення від 08 травня 2019 року, в порядку ст. 40 КПК України, забезпечити явку в СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 для проведення процесуальних дій на момент винесення постанови від 22 травня 2019 року виконане не було, матеріалів з приводу неможливості його виконання на адресу слідчої не надходило.

Посилання в судовому засіданні слідчого ОСОБА_4 на здійснення викликів підозрюваної ОСОБА_5 , шляхом направлення повісток та повідомлення по телефону, не підтверджує наявність підстав для оголошення розшуку ОСОБА_5 , та є безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження №0001004 відсутні належні докази того, що такі виклики підозрювана отримала, відповідно до вимог КПК України.

Будь яких інших відомостей, які б дали слідчій ОСОБА_6 підстави вважати, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання відсутня, в матеріалах кримінального провадження немає.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту ст.ст. 84, 85 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що мотиви, які наведені в оскаржуваній постанові, як підстави для оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами кримінального провадження №0001004, в яких міститься, в тому числі, відомості про адресу проживання ОСОБА_5 .

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22 травня 2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0001004 від 26 березня 2019 року винесена із порушенням вимог ст.ст. 280, 281 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280, 281, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22 травня 2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного у кримінальному провадженні №0001004 від 26 березня 2019 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 22 травня 2019 року про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001004 від 26 березня 2019 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1