Справа № 192/895/19
Провадження № 1-в/201/588/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, засудженого останній раз 11 жовтня 2018 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, який ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року в частині призначеного покарання було змінено та призначено покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а також вчинити інші процесуальні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , у якому останній, не погоджуючись із діями адміністрації виправної колонії, щодо відмови йому у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, просить замінити призначене йому покарання більш м`яким, а також забезпечити йому особисту безпеку і призначити перевірку законності дій службових осіб ДУ «Солонянська виправна колонія № 21».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія 21» у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, у якій просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання засудженого не підтримав.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення.

Вислухавши думки прокурора та засудженого, а також вивчивши матеріали клопотання і долучені до нього документи, суд приходить до таких правових висновків.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено у судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, згідно довідки не має заохочень та стягнень, характеризується посередньо, не працевлаштований за власним бажанням, порушень утримання не допускав, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у частоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, під контролем адміністрації має охайний вигляд, не приділяє дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці під контролем адміністрації.

26 квітня 2019 року комісією ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» було відмовлено засудженому ОСОБА_4 у застосуванні ст.ст. 81, 100, 101 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що встановлені обставини не вказують на позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, а отже, на даний час засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

Що стосується інших вимог засудженого ОСОБА_4 щодо забезпечення його особистої безпеки і проведення службового розслідування стосовно службових осіб ДУ «Солонянська виправна колонія № 21», то вони також не підлягають задоволенню, оскільки їх вирішення не відноситься до компетенції суду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а також вчинити інші процесуальні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1