Провадження № 1-кп/686/1679/19
25 жовтня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 1кп/686/1679/19 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракова Томашпільського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середньо-технічна, розведеного, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,
відданого до суду за ч. 1 ст. 122 КК України,
02 вересня 2019 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на городній ділянці, розташованій на території домогосподарства АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих під час словесного конфлікту неприязних відносин з ОСОБА_4 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, схопив руками чотири пальці обох рук потерпілої та, приклавши значну силу, стиснув їх і здійснив при цьому їх надмірне пере-розгинання.
Внаслідок указаних протиправних дій обвинувачений умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому діафіза основної фаланги 3-го пальця кисті правої верхньої кінцівки зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та які не є небезпечними для життя потерпілої.
За умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України.
Вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення в судовому засіданні встановлена та підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам ОСОБА_5 в суді підтвердив факт виникнення між ним та потерпілою 02 вересня 2019 року близько 18 год. 00 хв. на городній ділянці на території домогосподарства АДРЕСА_1 конфлікту, який переріс у словесну перепалку, в ході якої обвинувачений умисно схопив жінку за руки, стиснув та перегнув пальці на них, спробувавши відвести її в сторону, при цьому не розрахував сили і зламав ОСОБА_4 палець. Остання внаслідок його дій отримала перелом та їй був накладений гіпс.
Із показань в суді потерпілої ОСОБА_4 видно, що, вийшовши 02 вересня 2019 року близько 18 год. 00 хв. на свою городню ділянку, яка межує з ділянкою домогосподарства АДРЕСА_1 , побачила на останній сім`ю обвинуваченого, з якою у неї виник словесний конфлікт з приводу користування межею, в ході якого обвинувачений схопив її за руки, умисно почав викручувати їх. Одну руку їй вдалось вирвати, а пальці правої руки ОСОБА_7 із силою викрутив, від чого вона почула, що в пальцеві щось хруснуло, відчула різкий біль, після чого обвинувачений її відпустив. Вона побачила, що на руці палець посинів та став опухлий, у зв`язку з чим звернулась в травмпункт, де було встановлено, що обвинувачений спричинив їй перелом пальця на правій руці зі зміщенням уламків. Їй на руку була накладена гіпсова пов`язка, яку вона носила майже місяць.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі від 13 вересня 2019 року та ілюстративних таблиць до нього, потерпіла детально розповіла та показала про механізм нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що чула, як обвинувачений з братом та матір`ю 2 вересня 2019 року понад вечір на городі конфліктували з потерпілою. Цей конфлікт виник із-за того, що сім`я ОСОБА_7 ходила через город ОСОБА_9 . Свідок ще обурювалась, що мати ОСОБА_7 та два молодих хлопці, серед яких був обвинувачений, кривдили потерпілу, яка є людиною похилого віку. Свідок також чула, як потерпіла їй крикнула, що в ході сварки обвинувачений зламав їй палець. Пізніше потерпіла показала їй праву руку, на якій палець посинів та став опухлий. Свідок з донькою допомогли потерпілій добратись в трамвпункт, де у неї на руці було виявлено перелом пальця, накладено гіпс, з яким ОСОБА_9 ходила майже місяць.
Із показань в суді свідка ОСОБА_10 видно, що 2 вересня 2019 року близько 18 години у них виник конфлікт з потерпілою з приводу користування межею між іхніми земельними ділянками. В ході цього конфлікту його брат ОСОБА_11 схопив потерпілу за руки та переламав їй на правій руці палець.
Свої показання свідок підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту, що підтверджується даними відповідного протоколу від 18 вересня 2019 року та ілюстративними таблицями до нього, під час якого свідок ОСОБА_10 продемонстрував, як обвинувачений схопив потерпілу за руки, стиснув та викрутив їх, зламавши потерпілій палець на правій руці.
Факт звернення ОСОБА_4 2 вересня 2019 року о 22 годині в міський травматологічний центр Хмельницької міської лікарні підтверджується даними травмкарти, із якої вбачається, що у потерпілої був виявлений закритий косий уламковий перелом основної фаланги 3 пальця правої китиці з помірним зміщенням, у зв`язку з чим було накладено гіпсову пов`язку.
Як свідчить відповідний висновок судово-медичної експертизи № 596 від 25 вересня 2019 року, у ОСОБА_4 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного уламкового перелому діафіза основної фаланги 3-го пальця кисті правої верхньої кінцівки, зі зміщенням уламків, яке відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя. Такий перелом міг утворитись за «непрямим» механізмом-внаслідок ротаційної деформації з елементами бічного зміщення, можливо, при викручуванні та пере-розгинанні пальця, не виключено, таким чином, як зазначено потерпілою та свідком події під час проведення з ними слідчого експерименту.
Локалізація тілесного ушкодження, механізм його нанесення свідчить про умисний характер його заподіяння, про що в суді визнав сам обвинувачений.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого в умисному заподіянні потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закону.
Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину, має на утриманні неповнолітню дитину, що пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Згідно даних досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації видно, що обвинувачений раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик вчинення Олійником повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк становитиме середній рівень небезпеки для суспільства та є допустимим. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо із здійсненням з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних та психологічних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, характер дій обвинуваченого, дані досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, призначивши йому покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
По справі потерпілою заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Як встановлено судом і цього не заперечував сам обвинувачений, внаслідок його злочинних дій потерпілій ОСОБА_4 було завдано серйозну травму правої руки, яку потерпіла тривалий час лікувала. Вона має право на відшкодування з обвинуваченого моральної шкоди.
Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_5 не обирався.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування основного покарання у виді обмеження волі звільнити, встановивши іспитовий строк 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.