КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/609/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 345 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0008404 від 17 червня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Бобровицького районного суду

Чернігівської області від 27.10.2010 за ч.2 ст. 189 КК України на

3 роки позбавлення волі; вироком Козелецького районного суду

Чернігівської області від 06.09.2018 за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років

позбавлення волі без конфіскації майна

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків з іспитовим строком на 3 роки.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що інспектор Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 у складі екіпажу «Форт-0410» виконував службові обов`язки та 17 червня 2016 року приблизно о 02 год. 30 хв. отримав виклик про крадіжку майна за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 4 ТРЦ «Комод». Прямуючи до вказаної адреси на службовому автомобілі по Броварському проспекту 25, виявив транспортний засіб ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який буксував та намагався виїхати з клумби. Зупинившись, ОСОБА_9 підійшов до вказаного автомобіля і виявив, що у ньому перебуває чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння та агресивною поведінкою. Вимогу працівника поліції надати посвідчення водія, чоловік ігнорував, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Під час звернення працівника поліції з вимогою надати посвідчення водія у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Скоротивши відстань, ОСОБА_6 , діючи умисно, наніс удар головою в обличчя інспектору Управління патрульної служби Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , чим завдав легких тілесних ушкоджень, після чого до ОСОБА_6 було застосовано спецзасоби кайданки.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування ст. 75 КК України та як наслідок невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Просить в ході апеляційного розгляду дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Вказує, що судом проігноровано дані про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_6 , який раніше судимий, реально відбував покарання в місцях позбавлення волі, втім на шлях виправлення не став та зухвало ігноруючи можливість отримати суворе покарання та потрапити у місці позбавлення волі, непрацюючий ОСОБА_6 знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, посягаючи на авторитет органів державної влади.

Також зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор надав заяву заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану заяву і просив закрити апеляційне провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року був оскаржений тільки прокурором, який відмовився від поданої апеляційної скарги до закінчення апеляційного розгляду, заперечення від інших осіб проти закриття провадження у зв`язку з відмовою обвинуваченого від апеляційної скарги відсутні, колегія суддів вважає, що заява про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційне провадження закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 про відмову від апеляційної скарги задовольнити

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4