Справа № 732/1451/18
№ провадження 1-кп/738/8/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 25.12.2016 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Лейтенант ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2016 року № 207 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника служби радіаційного хімічного біологічного захисту, а в подальшому старший лейтенант ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.06.2018 року № 161 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду командира взводу.

24 грудня 2016 року близько 16-30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у с. Смичин Городнянського району Чернігівської області, через незамкнені двері потрапив до ззовні не жилого будинку за адресою: АДРЕСА_3 з метою відігрітися та перебуваючи у середині вказаного будинку виявив ікону Божої Матері «Одигітрія» в кіоті та ікону Божої Матері «Праворучниця» в кіоті, які належать громадянину ОСОБА_5 .

Реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою такого викрадення з корисливих мотивів, з прямим умислом, ОСОБА_3 обернув у своє володіння вказані ікони в кіоті та виніс їх з вказаного будинку, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, отримати реальну можливість розпорядитися вище вказаним майном не зміг, оскільки за межами будинку був затриманий мешканцем с. Смичин Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 1501/17-55 від 29.03.2017, вартість ікони Божої Матері «Одигітрія» в кіоті складає 500 грн., а ікони Божої Матері «Праворучниця» в кіоті складає 2500 грн., чим заподія потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх, щиро розкаявся та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Потерпілий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. Не заперечував щодо застосування до обвинуваченого ЗУ «Про амністію».

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин що його обтяжує судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, вік обвинуваченого, не працює, раніше не судимий, розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив усне клопотання про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» з тих підстав, що він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, про що прокурор надав до матеріалів справи відповідну довідку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Згідно ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 набрав чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення та отримали статус учасника бойових дій(крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення та отримав статус учасника бойових дій, про що у матеріалах кримінального провадження є довідка та копія посвідчення, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який не являється злочином проти життя та здоров`я особи, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 86 КК України, ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання.
Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженню на залучення експерта у розмірі 3960,00 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3960,00 (три тисячі дев`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1