В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 ,представника потерпілого ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області,громадянина України,з середньою освітою,неодруженого,офіційно не працюючого,зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1,2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2018 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник на територію Державного підприємства «Дніпровський» за адресою вул.Незалежності 13 в м.Запоріжжі,де переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає,за допомогою наявних при ньому лому та пилки по металу,зняв та розрізав половину двостулкових металевих воріт гаражу № НОМЕР_1 ,які виготовлені з металу довжиною 2 м.висотою 1 м.75 см. вагою 150 кг.,вартість яких відповідно до висновку експерта № 647 від 22.02.2019 р.становить 2321 гр.82 коп.
Після чого ОСОБА_5 ,продовжую реалізацію злочинного умислу, продав половину вказаних воріт за 400 гр.,чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 2321 гр.82 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення,передбачене ст.185 ч.1 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
14.02.2019 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник на територію Державного підприємства «Дніпровський» за адресою вул.Незалежності 13 в м.Запоріжжі,де переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає,за допомогою наявних при ньому лому та пилки по металу,зняв та розрізав половину двостулкових металевих воріт гаражу № НОМЕР_1 ,які виготовлені з металу довжиною 2 м.висотою 1 м.75 см. вагою 150 кг.,вартість яких відповідно до висновку експерта № 647 від 22.02.2019 р.становить 2321 гр.82 коп.
Після чого ОСОБА_5 ,продовжую реалізацію злочинного умислу, продав половину вказаних воріт за 600 гр.,чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 2321 гр.82 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення,передбачене ст.185 ч.2 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
24.05.2019 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_5 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник на територію Державного підприємства «Дніпровський» за адресою вул.Незалежності 13 в м.Запоріжжі,де переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає,за допомогою дерев`яної палиці зняв з петель металеві ворота розмірами 3*4 м., вартість яких відповідно до висновку експерта № 2069 від 26.06.2019 р.становить 3456 гр.99 коп.
Після чого ОСОБА_5 ,продовжую реалізацію злочинного умислу, продав вказані ворота за 1000 гр.,чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 3456 гр.99 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення,передбачене ст.185 ч.2 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
27.05.2019 року приблизно о 08.30 год. ОСОБА_5 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник на територію Державного підприємства «Дніпровський» за адресою вул.Незалежності 13 в м.Запоріжжі,де переконавшись,що за його діями ніхто не спостерігає,за допомогою дерев`яної палиці зняв з петель металеві ворота розмірами 3*4 м., вартість яких відповідно до висновку експерта № 2069 від 26.06.2019 р.становить 3456 гр.99 коп.
Після чого ОСОБА_5 ,продовжую реалізацію злочинного умислу, продав вказані ворота за 1000 гр.,чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 3456 гр.99 коп.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення,передбачене ст.185 ч.2 КК України,а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.
Пояснив,що мешкає по вул.Незалежності в м.Запоріжжі,де розташований ДП «Дніпровський»,який фактично не веде господарської діяльності,його майно по АДРЕСА_3 не огороджено та не охороняється,тому ОСОБА_5 вирішив викрасти вироби з металу,які надалі продати та отримати готівку на власні потреби.
23.12.2018 р.у денний час за обставин,викладених в обвинувальному акті,він шляхом вільного доступу проник на територію ДП «Дніпровський»,яка не охороняється,зняв та розрізав металеві ворота з гаражу,одну половину тачкою відвіз до пункту приймання лому металу та продав за 400 гр.,гроші витратив на власні потреби.
14.02.2019 р.у денний час за обставин,викладених в обвинувальному акті,він шляхом вільного доступу проник на територію ДП «Дніпровський»,яка не охороняється,звідки тачкою вивіз другу половину раніше розрізаних воріт до пункту приймання лому металу та продав за 600 гр.,гроші витратив на власні потреби.
24.05.2015 р.у вечірній час за обставин,викладених в обвинувальному акті,він шляхом вільного доступу проник на територію ДП «Дніпровський»,яка не охороняється,зняв з петель металеві ворота з приміщення складу,одну половину воріт за допомогою приятеля,який не був обізнаний про крадіжку,відвіз тачкою до пункту приймання металу та як лом продав за 1000 гр.,гроші витратив на власні потреби.
27.05.2015 р.вранці за обставин,викладених в обвинувальному акті,він шляхом вільного доступу проник на територію ДП «Дніпровський»,яка не охороняється,звідки викрав другу половину металевих воріт з приміщення складу, за допомогою приятеля,який не був обізнаний про крадіжку,відвіз їх тачкою до пункту приймання та продав як лом металу за 1000 гр.,гроші витратив на власні потреби.
У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.
Цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі визнав у повному обсязі.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні показала,що до грудня 2019 р.ДП «Дніпровський» не мало у штаті сторожа,тому майно підприємства по АДРЕСА_3 майже не охоронялося,що дало змогу ОСОБА_5 вчинити крадіжки,в яких могли бути задіяні і інші особи.27.05.2019 р.після викрадення воріт ОСОБА_5 повернувся на місце злочину ,де мав намір викрасти ще й металевий куток,був помічений сторожем,який викликав поліцію.Діями обвинуваченого підприємству завдана матеріальна шкода,яка з урахуванням повернутого майна вартістю 150 гр.становить 6650 гр.,на цю суму просить задовольнити цивільний позов.
Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз`яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка);по ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка),вчинене повторно.
Відповідно до ст.61 Конституції України,юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий,має постійне місце проживання,зі слів неофіційно працює у приватної особи вантажником.
Суд встановив обставини,які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого,зокрема,щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений не намагався приховати свою причетність до скоєння цього злочину,вказав місце збуту викраденого майна,яка частково повернуто потерпілому.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого,його критичне ставлення до скоєного,що вказує на усвідомлення ним протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення,дозволяє зробити висновок ,що обвинувачений загрози для суспільства не становить,є суспільно корисним,бажає змінити спосіб життя,можливо прогнозувати,що в майбутньому його поведінка не буде спрямована на порушення існуючих у суспільстві норм та правил.
Всі ці відомості про особу обвинуваченого у сукупності із пом`якшуючими обставинами суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави при призначенні покарання для застосування ст.75 КК України ,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки доведено,що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого цивільному позивачу завдана майнова шкода у розмірі 6650 гр.,яка не відшкодована.
Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні,речові докази передані на зберігання потерпілому.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

По ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі
По ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України,застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим,визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75,76 КК України,обвинуваченого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і місця роботи,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
-частину двостулкових металевих воріт вагою 30 кг.,які передані на відповідальне зберігання потерпілому ДП «Дніпровський»,залишити йому як власнику.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,паспорт серія НОМЕР_2 виданий 06.12.2006 р.Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області,РНОКПП НОМЕР_3 ,місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ,на користь Державного підприємства «Дніпровський» місцезнаходження 69013 м.Запоріжжя,вул.Незалежності 13,п/р НОМЕР_4 Банк АБ «Південний» МФО 328209, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 6650(шість тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1