ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4912/18
Провадження № 1-кп/210/264/19

"04" жовтня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дзержинського районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 .

04 жовтня 2019 року прокурор у судовому засіданні звернувся із клопотанням щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки його строк закінчується 04 жовтня 2019 року. Крім того, прокурор обґрунтовує своє клопотання тим, що ризики, які враховувались під час обрання даного запобіжного заходу відносно обвинуваченого не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду даного клопотання без участі його захисника та його задоволення, а саме щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, вислухавши доводи прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та думку обвинуваченого, приходить до наступного висновку.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під домашнім арештом з 16 квітня 2019 року, має постійне місто проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , є інвалідом 3-ї групи та отримує пенсію по інвалідності, тобто має відповідний дохід. До арешту проживав за вищевказаною адресою із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , 1991 року народження (однак офіційно шлюб з останньою не реєстрували), від якої має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у попередніх засіданнях повідомляв суд проте, що хворіє на ВІЛ та дійсно проходить лікування за програмою «Інтеграція лікування залежності ВІЛ-інфекції», згідно якої повинен відвідувати Комунальний заклад «Психоневрологічний диспансер» у м. Кривому Розі кожного дня, оскільки отримує відповідні медичні препарати для підтримання функціонування внутрішніх органів, які уражені вірусом (ВІЛ).

На запити суду з Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» надійшли відповіді за вих. №1371 від 19.02.2019 року з яких вбачається, що ОСОБА_4 , 1975 року народження під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, однак знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з жовтня 2012 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади, в наслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. (а.с.143, 145)

Щодо ризику, який зазначає в клопотанні прокурор, впливу на свідків, суд зазначає, що станом на 04 жовтня 2019 року у судовому засіданні здійснено допит усіх свідків по справі.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, суд приймає до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт спливає 04.10.2019 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, а також з метою уникнення ризиків того, що він може вчинить інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду.
При визначенні питання доцільності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд бере до уваги, що останній обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, раніше не судимий, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при зміні запобіжного заходу останньому, на даний час втратили свою актуальність, тому приходить до висновку щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а тому, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, і обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу строком на два місяці.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 316, 331, 370, 372 КПК України , суд -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати визначене місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням часу необхідного для лікування і отримання медичної допомоги, а саме: з 08 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин.
На підставі ч.5ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за його першою вимогою; не відлучатися з м. Кривого Рогу без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення у кримінальному провадженні; здати на зберігання до суду паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 04 жовтня 2019 року до 02 грудня 2019 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 2 статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі.

Суддя: ОСОБА_1