Справа № 520/3723/19
Провадження № 1-кп/520/600/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000117 від 15.01.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянина України, українець, з середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
?07.06.2010 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч. 1 КК України 2001 року, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України 2001 року звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
?23.02.2011 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 1, ч. 2 КК України 2001 року, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст. 71 КК України 2001 року призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці;
?25.03.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч.2 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України 2001 року звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;
?22.04.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України 2001 року призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років,
?06.02.2019 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 12.01.2019 року о 16:30 годині у обвинуваченого ОСОБА_6 , який знаходився біля будинку №32 по проспекті Небесної Сотні в м. Одеса, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись за вищевказаною адресою, таємно шляхом вільного доступу викрав з палісадника вказаного будинку блакитну ялинку, що належить потерпілому ОСОБА_5 вартістю 700 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що він 12.01.2019 року викрав блакитну ялинку яка росла біля будинку АДРЕСА_2 , після чого з місця вчинення злочину зник. У скоєно щиро кається, просить суворо його не карати та просив пробачення у потерпілого.
Крім повного визнання вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-витягом з ЄРДР №0000117 від 15.01.2019 року;

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2019 року;

-протоколом огляду місця події від 15.01.2019 року з фото таблицею, з якого вбачається, що проведено огляд ділянки місцевості, яка знаходиться біля будинку №32 на проспекті Небесної Сотні в м. Одесі;

-протоколом огляду місця події від 16.01.2019 року з фото таблицею;

-постановою про визнання речових доказів, залучення їх до кримінального провадження та передачу їх на зберігання від 16.01.2019 року з якої вбачається, що блакитну ялинку визнати речових доказом в кримінальному провадженні за №0000117 від 15.01.2019 року;

-розпискою ОСОБА_5 про отримання на відповідальне зберігання блакитну ялинки, викрадену 12.01.2019 року біля будинку №32 по проспекті Небесної Сотні в м. Одесі;

-звітом про вартість викраденого майна від 16.01.2019 року, з якого вбачається, що вартість блакитної ялинки складає 700 гривень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року з фото таблицею, з якого вбачається, що ОСОБА_6 в присутності понятих показав, як він викрав блакитну ялинку яка росла біля будинку АДРЕСА_2 ;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, що він має постійне місце проживання, працює за наймом, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, бере до уваги те, що вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні він визнав повністю, у вчиненому розкаявся,відсутність у потерпілого вимог до обвинуваченого матеріального характеру, публічно вибачився перед потерпілим, а також ступінь тяжкості та конкретні обставини і наслідки вчиненого кримінального правопорушення.
Суд враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, при цьому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд також враховує принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини) відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення такого покарання обвинуваченому буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06.02.2019 року вироком Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.
З обвинувального акту у кримінальному провадженні №№0000117 від 15.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 вчинив злочин 12.01.2019 року, тобто до постановлення вироку від 06.02.2019 року Київським районним судом м. Одеси. Зазначена обставина вимагає застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за цим вироком.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2019 року, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ - блакитну ялинку, вважати повернутою за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1