ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2080/19 Справа № 192/2479/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.
Мотивуючи прийняте рішення, суд, з урахуванням відомостей про особу засудженого, наданих установою, висновку комісії, якою засудженому відмовлено у застосування пільг, дійшов висновку, що, засуджений за весь час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим вважав за необхідне відмовити у його задоволенні.
В апеляційній скарзі засуджений просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, скасувавши рішення суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови суду у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З наданих матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув заяву ОСОБА_5 , дослідив необхідні матеріали провадження і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_5 було засуджено вироком Софієвського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року цей вирок було скасовано в частині покарання та призначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки.
З 13 травня 2016 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ "Солонянська ВК №21".
За період відбування покарання в зазначеній установі засуджений характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, не виявив бажання бути працевлаштованим.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави, які б вказували на сумлінну поведінку засудженого і те, що ставленням до праці він довів своє виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Разом з цим, доводи ОСОБА_5 про незадовільний стан його здоров"я хоча і мають місце, однак не можуть бути безумовною підставою для застосування положень ст.81 КК України.
Отже, беручи до уваги, що за вироком суду ОСОБА_5 відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчинених злочинів, поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів дійшла висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4