справа № 439/260/19
УХВАЛА
про вирішення заяви про відвід прокурора
16 вересня 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України, -
В судовому засіданні 16.09.2019 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 подав суду клопотання про відвід прокурора, який бере участь у кримінальному провадженні.
Із змісту клопотання вбачається, що ч. 2 ст. 324 КПК України передбачає можливість заміни прокурора у судовому провадженні, якщо він у подальшому не може здійснювати свої повноваження. Така заміна здійснюються згідно вимог ст. 37 КПК України. Частина 11 ст. 290 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово, підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Заявник стверджує, що до цього часу надана ОСОБА_3 постанова учасникам кримінального провадження зі сторони захисту не відкрита з дотриманням вимог ст. 290 КПК України. Згідно частини 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. На його думку зміст цієї постанови також свідчить про те, що ОСОБА_3 не набув процесуального статусу прокурора (старшого прокурора групи прокурорів) у цьому кримінальному провадженні. Підтримувати державне обвинувачення в суді може лише той прокурор, який призначений (визначений) чи замінений керівником органу прокуратури з дотриманням вимог ст. 37 КПК України, а рішення керівника органу прокуратури, в даному випадку - заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 , оформлене постановою, що не відповідає вимогам ст. ст. 37 та 110 КПК України, оскільки стаття 37 КПК України свідчить про можливість прийняття такого рішення як зміна у групі прокурорів. Ця стаття не регулює порядок внесення змін у вже призначену групу прокурорів. Частина 2 ст. 37 КПК України передбачає, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Оскільки при прийнятті рішення заступник прокурора Львівської області керувався виключно частиною 3 ст. 37 КПК України, то у відповідній постанові він мав навести обставини цього. Приймаючи рішення про зміни у групі прокурорів, керівник органу прокуратури мав мотивувати його наведеними вище підставами i обґрунтовувати припасами ч. 2, 3 ст. 37 КПК України (або лише ч. 3 ст. 37 цього ж Кодексу). Однак, заступник прокурора Львівської області, приймаючи згадану постанову, цього не зробила, а тому грубо порушила вимоги ч. 2, 3 ст. 37 та п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України. Як наслідок, прийнята нею постанова е незаконною. Основне порушення закону заступника прокурора Львівської області полягає в тому, що вона безпідставно, всупереч вимогам частим 2 та 3 статті 37 КПК України замінила старшого прокурора групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Також заявник зауважив, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 110 КПК України вступна частина постанови повинна містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові особи, яка прийняла постанову, а у постанові, що надана ОСОБА_3 , зазначено лише прізвище та ініціали заступника прокурора Львівської області. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого рішення, а з прийнятого заступником прокурора Львівської області рішення не зрозуміло, в яку саме групу прокурорів внесені зміни, хто на даний час входить в цю групу. У постанові відсутні відомості, передбачені законом про зміст прийнятого рішення, оскільки з резолютивної частини неможливо зрозуміти, яке саме рішення прийнято i якими нормами КПК України воно передбачено. Згідно п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України резолютивна частина постанови повинна містити відомості про місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Такі відомості в оскаржуваній постанові відсутні.
Окрім того, відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право на одержання письмових повідомлень. Отже, ОСОБА_11 як обвинувачений має право на отримання повідомлення про визначення чи заміну групи прокурорів i її склад. Однак, таке повідомлення обвинуваченому не вручено, чим порушено його право на відвід прокурора, визначене ст. 77 КПК України.
Заявник вважає, що рішення від 06.09.2019 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні прийняте з грубим порушенням вимог КПК України та суттєво порушує права обвинуваченого, викладені факти викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.
Прокурор ОСОБА_3 , якому заявлено відвід, вважає заяву безпідставною та просить відмовити у її задоволенні. Він покликається на те, що в прокуратурі області відбулись кадрові зміни і постанова від 06.09.2019 року про зміну складу групи прокурорів оголошувалась в судовому засіданні 13.09.2019 року усім учасникам судового засідання, тому вважати, що вона не відкрита стороні захисту, підстав немає. А щодо того, що він у судовому засіданні не зміг відповісти на деякі запитання сторони захисту, то вважає, що це були лише ті питання, які слід ставити до тієї особи, яка проводила таку слідчу дію.
В судовому засіданні обвинувачений та захисник ОСОБА_9 підтримали клопотання захисника ОСОБА_12 .
Потерпілі та їх представник клопотання захисника заперечили, просять суд відмовити в його задоволенні.
Заслухавши заяву про відвід та думки учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про відвід прокурора з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо серед іншого, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно з частиною другою статті 81 КПК України, відвід прокурору під час судового провадження вирішує суд, який його здійснює.
При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Наведені у заяві захисником обвинуваченого факти дійсно мають місце, проте, такі не можуть бути підставою для відводу прокурора, так як не свідчать про його упередженість.
Керуючись статтями 77, 81, 110 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1