Номер провадження: 11-сс/813/849/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0008184, внесеному до ЄРДР 17.12.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 24.04.2019 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , та накладено арешт на автомобіль «Mercedes-Benz S320», реєстрації Республіки Литви, р/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , чорного кольору, 2006 року випуску, в рамках кримінального провадження №0008184, внесеного до ЄРДР 17.12.2018 року за ч.2 ст.289 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

11.05.2019 року ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та постановлена з порушенням норм КПК України, наводить відповідні доводи, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 24.04.2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання.

Позиції учасників судового розгляду.
Адвокат ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор, потерпілий та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання слідчого відповідає приписам норм кримінального процесуального закону. ( а.с.1-35)

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя розглянув клопотання повно, всебічно та об`єктивно, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у клопотанні слідчого належним чином розкрито, яке відношення зазначений транспортний засіб має саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, як речового доказу, є визначеним відповідно до вимог ст.98 КПК України, оскільки постановою слідчого від 18.12.2018 року, він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz S320», реєстрації Республіки Литви, р/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , чорного кольору, 2006 року випуску, для забезпечення збереження доказу, так як на ньому можуть зберігатися докази необхідні для встановлення обставин кримінального провадження, знаходять своє підтвердження.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також враховуючи те, що незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, в апеляційній скарзі не оспорюються обставини викладенні в клопотанні слідчого та висновок слідчого судді щодо відношення майна, на яке накладений арешт, до вчиненого кримінального правопорушення.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя в повній мірі врахував співмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна.

Апеляційний суд не вбачає підстав для сумнівів в розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження на його початковій стадії.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку стосовно того, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування, на даній стадії досудового слідства, з урахуванням конкретних обставин справи та ризику подальшої втрати речового доказу, має потребу у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz S320», реєстрації Республіки Литви, р/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , чорного кольору, 2006 року випуску, до встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0008184, внесеному до ЄРДР 17.12.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги представником потерпілого були наданні докази, що дають підстави дійти до висновку про наявність ризиків, що автомобіль «Mercedes-Benz S320», реєстрації Республіки Литви, р/н НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2 , чорного кольору, 2006 року, може бути приховуваний, пошкоджений, знищений, переданий, відчужений, або можуть настати інші негативні наслідки, що перешкоджатимуть здійсненню досудового розслідування.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена у чіткій відповідності до положень кримінального процесуального Закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим така апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0008184, внесеному до ЄРДР 17.12.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4