ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2227/19 Справа № 193/313/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000053, -

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та звільнено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 20.07.2018 року вироком Софіївського районного суду за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, п.1,2 ч.2 ст. 76 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,

від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, закрито.
Рішення суду обґрунтовано тим, що в зв`язку із добровільним зверненням обвинуваченого до медичного закладу КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР" для лікування від наркоманії, а також, з огляду на те, що ОСОБА_7 пройшов повний курс лікування, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження виписним епікризом, наданим на запит суду КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР", суд прийшов до висновку про задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України і закриття кримінальне провадження відносно нього.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу скасувати через неправильне, на його думку, застосування закону про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Вказує, що відповідно до положень ч.4 ст.309 КК України та роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України.

На думку прокурора, оскільки наведена заохочувальна норма підлягає застосуванню тільки у тому разі, коли має місце позитивна посткримінальна поведінка, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

За змістом ухвали суду, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, суд керувався тим, що після вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, він добровільно звернувся до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» та в період з 06.03.2019 року по 05.04.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіоїдів та нарколога у зв`язку із неможливістю самостійного припинення вживання опіоїдів. На обґрунтування свого рішення суд послався на дані довідки зазначеного лікувального закладу про проходження ОСОБА_7 відповідного лікування.

Вважає, що вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд не з`ясував, чи дійсно він страждав на наркоманію та потребував лікування від неї, чи дійсно він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, у зв`язку з тим, що вчинив новий злочин у період іспитового строку і чи дійсно ставив за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Суд обговорюючи з учасниками судового розгляду вказані питання, обмежився лише заявленим клопотанням підсудного та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності, проти задоволення якого заперечував прокурор.

За таких обставин рішення суду про звільнення ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст. 309 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на думку прокурора, не можна визнати законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити, а ухвалу щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ч.4 ст. 309 КК України підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є добровільне звернення цієї особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 р «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися в такій спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

З ухвали суду вбачається, що звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та закриваючи провадження на ч.4 ст. 309 КК України, суд першої інстанції послався на відповідь КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР", надану на запит суду, про те, що ОСОБА_7 дійсно в період з 06 березня 2019 року по 05 квітня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР" з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіоїдів та психостимуляторів. Синдром комбінованої залежності. Направлення на лікування від лікаря-нарколога у зв`язку із неможливістю самостійного припинення вживання опіоїдів.

Колегія суддів зазначає, що судом не з`ясовано, чи вчинив ОСОБА_7 злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, чи дійсно обвинувачений страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, чи дійсно він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, чи дійсно ставив за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

За таких обставин, ухвала суду не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4