Справа № 683/1289/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020 від 11.05.2019р. за ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 р. ОСОБА_5 звернувсь з вищевказаним клопотанням. В обґрунтування клопотання посилавсь на те, що ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського райсуду від 15.05.2019 р. накладено арешт на належні йому земельні ділянки кадастровим номерами №:05:002:0040, №:05:002:0047, №:05:002:0048. Дані земельні ділянки він купив у 2018 році і є добросовісним набувачем, не має ніякого відношення до злочину, у якому проводиться досудове розслідування та як власник, не був присутній під час накладення арешту на земельні ділянки, тому має право заявляти дане клопотання.

В судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання, просив його задовольнити, з вищенаведених підстав.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки земельні ділянки, на які накладено арешт були предметом шахрайських дій.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, та кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

А положеннями ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що в межах кримінального провадження, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020 від 11.05.2019р. за ч.1 ст.190 КК України ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського райсуду 15 травня 2019р. накладено арешт на земельні ділянки кадастровим номерами №:05:002:0040, №:05:002:0047, №:05:002:0048 площею 2 га, кожна, для ведення особистого селянського господарства, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу від 04 та 05 вересня 2018р., посвідчених приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу ОСОБА_6 за реєстраційними №1075, 1078, №1081, що підтверджується даними інформаційних довідок з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держреєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що власник майна ОСОБА_5 не був приступній під час ухвалення вищевказаного рішення, тому в силу ч.1 ст.174 КПК України клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, ст.100, ст.ст.170-173, 174 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити. Скасувати арешт у кримінальному провадженні внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020 від 11.05.2019р. за ч.1 ст.190 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського райсуду 15 травня 2019р. на земельні ділянки кадастровим номерами №:05:002:0040, №:05:002:0047, №:05:002:0048 площею 2 га, кожна, для ведення особистого селянського господарства, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу від 04 та 05 вересня 2018р., посвідчених приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу ОСОБА_6 за реєстраційними №1075, 1078, №1081.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя