Справа № 314/3615/19
Провадження № 1-в/314/1112/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за заявою засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження:місто Дніпро, громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2018 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.02.2016 року по 05.07.2018 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 23.01.2019 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2018 року змінено в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.02.2016 року по 23.01.2019 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 29.02.2016 року, кінець строку: 04.04.2021 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 26.02.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 04.08.2018 року відбув 2/3 частини строку призначеного покарання. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення, на виробництві установи не працевлаштований, проте постійно залучається до робіт з благоустрою колонії згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх робити. у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, підвищує свій загальноосвітній рівень шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку установи.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення- задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2018 року з урахуванням ухвали Дніпропетровського Апеляційного суду від 23.01.2019 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 4 місяці 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

06.11.2019