Номер провадження: 11-сс/813/1689/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

слідчого: ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина 2015 року народження, працюючого водієм - експедитором у ФОП ОСОБА_10 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України у кримінальному провадженні №0004176, внесеному до ЄРДР 07.08.2019 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.11.2019 року з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного вплив на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Окрім того, визначаючи підозрюваному заставу саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя зазначив, що такий розмір застави, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не може бути непомірним для нього.

Зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі, захисник вважає, що ухвала слідчого судді безпідставна та незаконна, оскільки у матеріалах клопотання відсутні докази того, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України та відсутнє належне обґрунтування підозри та розмір застави.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає:

-підозра є не чіткою та такою, що не висвітлює складу злочину;

-розмір застави обрано завідомо непомірний для підозрюваного, а також відсутнє обґрунтування саме такого розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу;

-слідчим суддею в належній мірі не враховані дані про особу підозрюваного, що призвело до обрання йому самого суворого запобіжного заходу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги захисник просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині розміру застави та постановити нову, якою обрати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши: доповідь судді-доповідача; доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 26.09.2019 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (а.с. 31-34), санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.

У невстановлений слідством час та в неустановленому слідством місці ОСОБА_9 вступив у злочину змову з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , направлену на вимагання передачі від ОСОБА_13 грошових коштів. Діючи з цією метою, в першій декаді серпня 2019 року, ОСОБА_12 при зустрічі з ОСОБА_13 , яка відбулась біля ТОВ «Черкасихліб ЛТД», за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , виклав у рішучій формі останньому пропозицію, що він повинен віддати грошові кошти в сумі 1500 доларів США, та у разі відмови передати вказану суму грошових коштів висловив погрозу насильства. Наступного дня, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з власного номеру мобільного телефону № НОМЕР_1 зателефонував на номер мобільного телефону ОСОБА_13 № НОМЕР_2 , без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами останнього, виклав у рішучій формі ОСОБА_13 пропозицію, що він повинен віддати грошові кошти в сумі 5000 доларів США, та у разі відмови передати вказану суму грошових коштів висловив погрозу насильства, а саме «забиття до смерті».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 15.08.2019, в ході телефонній розмови з ОСОБА_13 , викликав останнього до в`їзду на територію ТОВ «Черкасихліб ЛТД», за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, при зустрічі, висловлюючи погрозу насильства та фізичного страждання, без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , наполягаючи у рішучій формі про передачу грошових коштів в сумі 5000 доларів США, отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 500 доларів США, то повідомив потерпілого, що останній повинен кожного місяця 15 числа віддавати по 500 доларів США.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 21.08.2019 року, в ході телефонній розмови з ОСОБА_13 , викликав останнього до кафе «Ферма», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхаха Рабіна, 37/1, при зустрічі, яка відбулась приблизно о 19:25 годині, висловлюючи погрозу насильства та фізичного страждання, без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , наполягаючи у рішучій формі про передачу грошових коштів з вище вказаної суми, отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 1100 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 02.09.2019 року, в ході телефонній розмови з ОСОБА_13 , викликав останнього до кафе «Ферма», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхаха Рабіна, 37/1, при зустрічі, яка відбулась приблизно о 18:20 годині, висловлюючи погрозу насильства та фізичного страждання, без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , наполягаючи у рішучій формі про передачу грошових коштів з вище вказаної суми, отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 10.09.2019 року, в ході телефонній розмови з ОСОБА_13 , викликав останнього до кафе «Ферма», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхаха Рабіна, 37/1, при зустрічі, яка відбулась приблизно о 17:25 годині, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 висловлюючи погрозу насильства та фізичного страждання, без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , наполягаючи у рішучій формі про передачу грошових коштів з вище вказаної суми, отримали від потерпілого грошові кошти в сумі 3500 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , 25.09.2019 року, в ході телефонній розмови з ОСОБА_13 , викликав останнього до кафе «Ферма», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхаха Рабіна, 37/1, при зустрічі, яка відбулась приблизно о 18:25 годині, висловлюючи погрозу насильства та фізичного страждання, без будь яких законних вимог, прагнучі заволодіти грошовими коштами ОСОБА_13 , наполягаючи у рішучій формі про передачу грошових коштів з вище вказаної суми, нанесли потерпілому декілька ударів в живіт, під час чого ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 були затримані працівниками правоохоронного органу у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

В результаті умисних дій, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пред`явили потерпілому ОСОБА_13 вимоги, поєднані із погрозами застосування фізичного насилля на передачу їм грошових коштів у сумі 5000 доларів США, з яких вже отримали 500 доларів США та 4100 гривень.

Колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про те, що підозра є не чіткою та такою, що не висвітлює складу злочину, спростовуються змістом підозри, у якому зазначено обставини скоєного ОСОБА_9 злочину, крім того сторона обвинувачення може уточнити, змінити підозру в ході досудового слідства.

До того ж апеляційний суд звертає увагу на те, що сторона захисту не оскаржувала підозру у частині її необґрунтованості та, просив лише змінити розмір застави, фактично погодилась з обґрунтованістю підозри та обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту що в оскаржуваній ухвалі неправомірно зазначено про судимість ОСОБА_9 , оскільки, як вбачається зі вступної частини ухвали, зазначено, що він не судимий.

Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання захисника на те, що слідчий суддя не обґрунтував розмір застави, не врахував майновий та сімейний стан підозрюваного з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України яке відноситься до тяжких злочинів, тобто відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен бути визначений у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи підозру у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого злочину, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого та заснованого на вимогах кримінального процесуального закону висновку про визначення розміру застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Крім того колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, що відсутнє обґрунтування саме такого розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки це спростовується змістом ухвали, згідно якої при визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, суд врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_9 , тяжкість правопорушення, у якому підозрюється, та відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України вважав необхідним визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

До того ж апеляційна скарга не містить достатніх обґрунтувань необхідності зменшення розміру застави, та те, що такий розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченого, таким чином вказані доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Апеляційний суд зазначає, що посилання сторони захисту на застосування до інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні застави у меншому розмірі не може бути підставою для зменшення розміру застави для ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя при визначенні розміру застави дотримався вимог ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України у кримінальному провадженні № 0004176, внесеному до ЄРДР 07.08.2019 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4