Провадження № 1-кс/643/5333/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Московського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого Московського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004308 від 06.08.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4

встановив:

Сторона обвинувачення просить обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України..

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, в ході досудового розслідування було встановлено, що 05.08.2019, приблизно о 12:00, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. 18 по вул. Валентинівській у м. Харкові, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення металевих віконних решіток, повторно, з корисливих мотивів, зайшов у 1-й під`їзд вказаного будинку, вхідні двері якого були відчинені та піднявся на 9-ий поверх за допомогою ліфта. Знаходячись між дев`ятим та восьмим поверхом вказаного будинку, ОСОБА_4 побачив металеву віконну решітку, яка була розташована на вікні, що належала КП «Жилкомсервіс».

Далі, ОСОБА_4 , впевневшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом сили демонтував її, тим самим викрав вказану металеву віконну решітку.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, спускаючись сходами, між восьмим та сьомим поверхом побачив металеву віконну решітку, яка належить КП «Жилкомсервіс». Далі, ОСОБА_4 , впевневшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом сили демонтував її, тим самим викрав вказану металеву віконну решітку. Після цього, ОСОБА_4 покинув 1-й під`їзд будинку № 18 по вул. Валентинівській у м. Харкові, тим самим викравши та розпорядившись у подальшому двома металевими віконними решітками на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду КП «Жилкомсервіс» на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №17415 від 12.08.2018, у розмірі 974,40 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.

21.08.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що вину за пред`явленою підозрою визнає.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши надані докази, встановив, що СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004308 від 06.08.2019 року за частиною другою статті 185 КК України.

21.08.2019 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.

Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 05.08.2019; протоколом огляду речей від 06.08.2019, а саме двох металевих віконних решіток; висновком судово-товарознавчої експертизи №17415 від 12.08.2019, згідно якого вартість викраденого майна- 974,40 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, оскільки за вчинений ОСОБА_4 злочин передбачено порання у вигляді позбавлення волі, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, нещодавно звільнився з місця позбавлення волі, не володіє міцними соціальними зв`язками; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працює та не має законних джерел отримання заробітку.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Відповідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На виконання вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Як особистість ОСОБА_4 характеризується наступним чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, з середньою спеціальною освітою, раніше судимий: 1) 25.03.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік; 2) 07.10.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. 3) 14.03.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. 07.05.2019 звільнений з Олексіївської ВК (№25) за відбуттям строку покарання; який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості проти власності, враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, відповідно до яких факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для домашнього арешту, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши домашній решт. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 середньої тяжкості кримінального правопорушення проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, недавно звільнився з місця позбавлення волі, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав до задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 годин 00 хвилин до 08 годин 00 хвилин наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 годин 00 хвилин до 08 годин 00 хвилин наступної доби, строком на 2 місяці, але не більше строку досудового розслідування, тобто до 21.10.2019 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-заборонити залишати житло за місцем його мешкання, а саме : АДРЕСА_1 в період часу з 20 годин 00 хвилин до 08 годин 00 хвилин строком на 60 діб;

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою.

Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного .

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _____________2019р. ___год.____хв. ОСОБА_4