УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво КВ № 2544 від 15.12.2014р. про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги та ордер), підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді заступника голови правління ПАТ «Уманьгаз» з обліку природного газу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0000830 від 10.04.2019р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом в кримінальному провадженні № 0000830 від 10.04.2019р., відповідає вимогам ст.ст. 181, 194, 199 КПК України.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що встановленні ризики, під час застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

Крім того, на даний час, відповідно до вимог ст. 290 КПК України підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000830 від 10.04.2019р. та надано час для ознайомлення з матеріалами даного провадження, зібраними в ході досудового розслідування.

Тому, у зв`язку із ознайомленням сторони захисту з матеріалами вказаного кримінального провадження, а також з необхідністю у подальшому скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, який необхідно вручити учасникам провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки їх строк, ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва був продовжений до 24.08.2019р., включно.

Під час судового розгляду прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання та просили відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, та додані до клопотання докази, не підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи директором ДП «Центргаз», зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, розтратив кошти цього підприємства в особливо великому розмірі, на суму 8 600 000,00 грн.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, висновок спеціаліста від 27.08.2018, відповідно до якого встановлено, що умови договору купівлі-продажу природного газу від 23.06.2017 № НД-100/17 складені з істотним дисбалансом договірних прав та обов`язків сторін на шкоду ДП «Центргаз» порівняно з іншими аналогічними договорами купівлі продажу природного газу, що укладались ДП «Центргаз» з іншими постачальниками природного газу в різні періоди за таких самих обставин; укладення і неналежне виконання даного договору (неповна оплата вартості у сумі 8 600 000 грн.) призвели в тому числі до завдання ДП «Центргаз» майнової шкоди в сумі 8 600 000 грн.; висновок комісійної судово-економічної експертизи від 08.02.2019 № 23931/18-72/3579/19-71, згідно з яким підтверджено завдання шкоди ДП «Центргаз» в сумі 8 600 000 грн.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.08.2018 (головний бухгалтер ДП «Центргаз»), відповідно до якого встановлено, що 30.06.2017 за вказівкою ОСОБА_5 перебувала на робочому місці, та очікувала повернення від ТОВ «Метіда» коштів в сумі 12 840 000 грн. попередньо сплачених цьому підприємству, як передопалата за газ. Після надходження цих коштів ОСОБА_5 у телефонному режимі наказав переказати 8 600 000 грн. на рахунок нового постачальника ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» та надав необхідні для цього банківські реквізити. Самого договору купівлі-продажу природного газу від 23.06.2017 № НД-100/17 на ДП «Центргаз» станом на момент перерахування коштів 30.06.2017 не було, директор ОСОБА_5 привіз його лише в понеділок 03.07.2017 і передав юристу; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.08.2018 (юрисконсульт ДП «Центргаз»), відповідно до якого встановлено, що договір від 23.06.2017 № НД-100/17 йому для візування не надавався, про намір його укладення, зміст і умови йому не було відомо. Вказаний договір був зареєстрований в книзі обліку договорів 3 або 4 липня 2017 року після надання директором ОСОБА_5 уже укладеного примірника. На зауваження юрисконсульта про певні пункти договору є невигідними (дискримінаційними) та мають бути виключені, ОСОБА_5 нічого на це не відповів; виписка по рахунку ДП «Центргаз» № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Січ» вихідний залишок на кінець дня 30.06.2017 становив 753 523,57 грн., тобто ДП «Центргаз» мало можливість повної оплати згідно договору купівлі-продажу природного газу від 23.06.2017 № НД-100/17 з метою уникнення негативних наслідків у вигляді виникнення грошових зобов`язань зі сплати штрафу, інфляційних витрат, 3 % річних і пені у загальній сумі 9 235 022,39 грн. через безпідставне невиконання умов договору, а також штучно створені умови для погашення цих зобов`язань, за рахунок коштів сплачених за газ; виписка по рахунку ДП «Центргаз» № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Січ» 30.06.2017 отримало від ТОВ «Метіда» (з поточного рахунку № НОМЕР_2 в АБ «Кліринговий дім») двома платежами кошти в сумі 12 840 000 грн. (повернення передоплати за природний газ); виписка по рахунку ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» № НОМЕР_3 встановлено, що протягом одного дня кошти які надійшли 30.06.2017 у сумі 8 600 000 грн. від ДП «Центргаз» цього ж дня були перераховані ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» в сумі 8 608 604,97 грн. на користь ТОВ «Метіда» (поточний рахунок № НОМЕР_4 в АТ «Банк Січ»); інформація про облік і рух у підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» за період з 16.04.2006 по 01.07.2018 природного газу, що належить ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» вбачається, що станом на 31.05.2017 за вказаним товариством у підземних сховищах обліковувалося 7,916 тис. куб. м. природного газу, станом на 30.06.2017 180,380 тис. куб. м., а станом на 31.07.2017 291,640 тис. куб. м. Однак, за договором купівлі-продажу природного газу від 23.06.2017 № НД-100/17 ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» взяло на себе зобов`язання здійснити поставку газу на користь ДП «Центргаз» в обсязі 1300,00 тис. куб. м., що більше ніж у 7 разів перевищує обсяги наявного у ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра» газу, що обліковувався за ним у підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз»; відомості про те, що ОСОБА_5 протягом 1 кварталу 2017 року займаючи посаду директор ДП «Центргаз» отримував дохід від ПрАТ «УкргазЕнерго» директором якого був ОСОБА_9 . Останній одночасно є і засновником ТОВ «Метіда», на користь якого за вказівкою ОСОБА_5 30.06.2017 переказано кошти в сумі 8 600 000 грн., які протиправно виведені з володіння ДП «Центргаз»; протокол обшуку від 24.06.2019 проведеного за адресою проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено копію договору купівлі-продажу природного газу від 23.06.2017 № НД-100/17 із відповідними виділеннями маркером положень договору які створили істотний дисбалансом договірних прав та обов`язків сторін на шкоду ДП «Центргаз» та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.06.2019р. відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом, із забороною в період з 22.00год. до 06.00год., залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 24.08.2019р.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, проте, у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи, суттєво зменшилися.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначив, що питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. (Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 30).

Обов`язок забезпечити розумній строк досудового тримання під вартою покладається на судові органи, які повинні розглянути всі факти на користь і проти існування справжньої потреби суспільного інтересу, який, при належному врахуванні принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи (Рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207, п. 35).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає необхідним продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під домашнім арештом, строком на два місяці, тобто до 22.10.2019р., включно, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00год. до 06.00год. наступної доби та зобов`язати його прибувати до детектива, прокурора, суду за кожною вимогою.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , продовжити і строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з працівниками, засновниками ТОВ «Метіда», ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра», здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку дії обов`язку носити ОСОБА_5 електронний засіб контролю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КПК України застосування електронних пристроїв контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження.

Як встановлено в ході судового розгляду, на ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.06.2019р. був покладений обов`язок носити електронний засіб контролю. Однак, у зв`язку з відсутністю електронного засобу контролю в органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 такий електронний засіб контролю не був фактично застосований до підозрюваного.

З пояснень сторін кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 , незважаючи на те, що до нього не був застосований електронний засіб контролю, належним чином дотримувався виконання застосованого до нього запобіжного заходу та виконував покладені на нього раніше обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що свідчить про належну його процесуальну поведінку.

Тому, з урахуванням належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що на даний час відпала необхідність у доцільності продовження строку дії обов`язку носити електронний засіб контролю.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 195, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом, на два місяці, тобто до 22.10.2019р., включно, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00год. до 06.00год. наступної доби та зобов`язати його прибувати до детектива, прокурора, суду за кожною вимогою.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

- утримуватися від спілкування з працівниками, засновниками ТОВ «Метіда», ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра»,

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 22.10.2019р. включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України, а її виконання - на орган Національної поліції України за місцем знаходження підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1