Справа № 636/1963/19
Провадження № 1-кс/636/1018/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м.Чугуїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Чугуєві клопотання начальника СВ Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1-го класу ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000420 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Начальник СВ Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт мобільного телефону «Нокиа-Q 630», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , акумуляторної батареї, сім-картки мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_3 , вилученого 13.06.2019 року під час складання протоколу про затримання ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Чугуївського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні № 0000420, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконний збут наркотичних засобів.

13.06.2019 року в період часу з 13.55 до 14.00 години в ході проведення НСРД у формі оперативної закупки ОСОБА_6 видала медичний шприц, всередині якого знаходиться рідина сітло- коричневого кольору об`ємом 4,0 мл, імовірно наркотичний засіб - «опій», який вона придбала за 200,00 грн. біля будівлі за адресою: м.Чугуїв, вул. Гагаріна, 12, у ОСОБА_5 . При вказаній події ОСОБА_5 здійснював продаж наркотичного засобу під його керуванням з автомобіля ВАЗ-21120, 2004 року випуску, сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_4 , при цьому на передньому пасажирському сидінні знаходився його знайомий - ОСОБА_7 , який був очевидцем зазначеної події. Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , пояснив, що дійсно був очевидцем продажу наркотичного засобу «опій» з боку ОСОБА_5 , крім того гроші отримані ОСОБА_5 за продаж «опія», останній передав саме ОСОБА_7 у сумі 200 гривень, банкнотами номіналом: 50 грн. - 3 купюри, 20 грн. - 2 купюри, 10 грн. - 1 купюра, який поклав собі у карман шортів.

13.06.2019 року о 14.00 годині біля будинку №6 по провулку Гагаріна в м.Чугуєві, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, який керував автомобілем ВАЗ- 21120, 2004 року випуску, сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Мобільний телефон вилучений 13.06.2019 року у ОСОБА_5 під час затримання та постановою слідчого визнаний речовим доказом. Орган досудового розслідування вважає, що з метою забезпечення збереження вилученого речового доказу, який являється предметом кримінального правопорушення необхідно накласти арешт.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000420.

13 червня 2019 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
13 червня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В ході складання протоколу затримання здійснено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено, у встановленому законом порядку мобільний телефон «Нокиа-Q 630», на дві сім картки.

Вказана річ містить сліди вчинення злочину, тому органом досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України, 14 червня 2019 року винесено постанову про визнання його речовим доказом.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно з ст. 98 КК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Прокурором та слідчим доведено існування таких обставин, а тому слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника СВ Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1-го класу ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000420 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Нокиа-Q 630», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , акумуляторної батареї, сім-картки мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_3 , вилучений 13.06.2019 року під час складання протоколу про затримання ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1