пр. № 1-кп/759/1047/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , номер кримінального провадження 0003644, внесеного 22.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2017 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 місяців арешту, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

встановив:
21.05.2019, близько 15 год. 00 хв, ОСОБА_3 , знаходячись у маршрутному автобусі №37, за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 87, взяв у ОСОБА_5 його мобільний телефон марки "Huavey Y6", запевнивши останнього у тому, що він має на меті налаштування вказаного мобільного телефону на що потерпілий погодився та передав йому свій мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_3 отримавши мобільний телефон та переконавшись, що потерпілий за його діями не спостерігає не помітно сховав мобільний телефон до кишені, після чого маючи змогу розпоряджатись майном потерпілого на власний розсуд, вийшов з маршрутного таксі та направився до ломбарду: "Чесний ломбард", за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3А, де передавши зазначений телефон, ОСОБА_6 , отримав грошові кошти у сумі 1300 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 21.05.2019 року близько 15 год. 00 хв., він знаходився у маршрутному автобусі №37, взяв у раніше йому не знайомому ОСОБА_5 його мобільний телефон марки "Huavey Y6", запевнивши останнього у тому, що він має на меті налаштування вказаного мобільного телефону на що ОСОБА_5 погодився та передав йому свій мобільний телефон. Після чого, отримавши мобільний телефон та переконавшись, що ОСОБА_5 за його діями не спостерігає не помітно сховав мобільний телефон до кишені, після чого, вийшов з маршрутного таксі та направився до ломбарду: "Чесний ломбард", за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3А, де передавши зазначений телефон, ОСОБА_6 , отримав грошові кошти у сумі 1300 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння шляхом обману (шахрайство), майном, яке належить ОСОБА_5 на суму 3500 грн., вчинене повторно доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України як ззаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з неповною середньою освітою, працездатний, але офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивно характеризується, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у межах санкції цієї частини ст. 190 КК України.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме те, що розмір заподіяної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням становить 3500 грн. 00 коп., а також те, що майно, яким заволодів ОСОБА_3 повернуто потерпілому, відсутність настання тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі:

- мобільний телефон марки "Huavey Y6" - повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1