Ухвала

11 липня 2019 року

м. Київ
справа № 534/1054/16-к

провадження № 51-3422 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2019 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21 липня 2017 року засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.
08 травня 2019 року вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 21 липня 2017 року стосовно ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким визнано винним ОСОБА_5 та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 грудня 2016 року призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2019 року стосовно ОСОБА_5 в частині засудження його за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України. В цій частині постановити нове рішення, яким закрити кримінальне провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання ч. 6 зазначеної статті.
До касаційної скарги не долучено її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2019 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3