печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю представника особи, що подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 28.02.2018 року про закриття кримінального провадження №0000892 від 23.03.2017 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_5 , подана в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 28.02.2018 року про закриття кримінального провадження №0000892 від 23.03.2017 року.

Суб`єкт звернення із скаргою вважає оскаржувану постанову невмотивованою, необґрунтованою, незаконною, винесеною передчасно, внаслідок неповно проведеної перевірки доводів, викладених у заяві, у зв`язку з чим просить оскаржувану постанову скасувати, матеріали кримінального провадження направити до Генеральної прокуратури України для визначення підслідності в порядку ст. 216 КПК України, з метою подальшого проведення повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування

В судовому засіданні представник особи, яка звернулась зі скаргою адвокат ОСОБА_4 , вказану скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.
Слідчий, чия постанова оскаржується, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся у спосіб, визначений ст. 135 КПК України, причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, на вимогу слідчого судді надав матеріали кримінального провадження №0000892.
Слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи думку особи, яка подала скаргу, визнав можливим розгляд справи у відсутність слідчого, чия постанова оскаржується.
Заслухавши доводи представника особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
З наданих слідчому судді та досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що прокуратурою міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000892 від 23.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 .
Згідно постанови слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 28.02.2018 року про закриття кримінального провадження №0000892 від 23.03.2017 року, вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях співробітників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає, що «за результатами проведених слідчих дій не здобуто достатніх доказів, які б свідчили про вчинення умисного невиконання рішення, ухвали, постанови суду, що набрало законної сили, службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто слідством встановлено відсутність складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України».

Проте, в розумінні ч. 5 ст. 110 КПК України постанова, на думку слідчого судді є необґрунтованою, оскільки неможливо зрозуміти, на підставі яких саме доказів було встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Проаналізувавши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим взагалі не було допитано ОСОБА_5 та інших осіб, показання яких мають значення для встановлення обставин кримінального провадження. Будь-яких інших слідчих (розшукових) дій, об`єктивно спрямованих на підтвердження чи спростування інформації, викладеної в заяві про вчинення кримінального правопорушення, та на перевірку показань, отриманих від свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідчим при проведенні досудового розслідування також проведено не було.
У оскаржуваній постанові слідчий належним чином не обґрунтовує своє рішення про закриття кримінального провадження та не вказує на зібрані у кримінальному провадженні докази, які дають йому підстави вважати, що в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення. Також слідчим не надано оцінки зібраним та встановленим під час досудового розслідування обставинам та не зазначені підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного в постанові слідчого висновку, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст.ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги скарги ОСОБА_5 в частині направлення матеріалів кримінального провадження №0000892 до Генеральної прокуратури України для визначення підслідності в порядку ст. 216 КПК України, з метою подальшого проведення повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування не підлягають до задоволення, оскільки виходять за межі повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309КПК України слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 28.02.2018 року про закриття кримінального провадження №0000892 від 23.03.2017 року задовольнити частково.
Постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 28.02.2018 року про закриття кримінального провадження №0000892 від 23.03.2017 року - скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000892 від 23.03.2017 року направити до прокуратури міста Києва для проведення досудового розслідування.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1