Справа № 216/5238/17
Провадження № 1-кп/216/176/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 11.07.2017 року та за № 0000104 від 11.07.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, учасником бойових дій не являється, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), на посаді майстра, у військовому званні солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження с. Велика Олександрівка, Бориспільський району, Київської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, учасником бойових дій не являється, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), на посаді майстра, у військовому званні солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник обвинувачених ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2018 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваними копій указаних документів та угоди про визнання винуватості від 15.08.2019 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2019 року призначено судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що він являючись військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), на посаді токаря у військовому званні солдата, 09.07.2017 року біля 00год. 30хв., знаходячись біля магазину «Агат», діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 6, 9, 11, 16, 28, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, діючи разом із солдатом ОСОБА_4 , без попередньою змовою між собою, наніс кулаками обох рук не менше п`яти ударів в область обличчя військовослужбовцю однієї з ним військової частини, а саме помічнику начальника служби тилу лейтенанту ОСОБА_7 , який за своїм військовим званням згідно вимог ст.ст. 29, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, є прямим начальником для нього, заподіявши останньому разом із ОСОБА_4 тілесні ушкодження, у вигляді: «Забійної рани лівої надбрівної дуги, садни м`яких тканин обличчя», які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, згідно висновку експерта №1211 від 19.07.2017.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України заподіяння тілесних ушкоджень начальнику, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненого групою осіб, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану (в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015).

15.08.2019 року на стадії судового розгляду між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_3 з застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 4 ст. 405 КК України, та з застосуванням ст. 53 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч) гривень.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він являючись військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), на посаді майстра у військовому званні солдата, 09.07.2017 біля 00год. 30хв., знаходячись біля магазину «Агат», діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 6, 9, 11, 16, 28, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, діючи разом із солдатом ОСОБА_3 , без попередньою змовою між собою, наніс кулаками обох рук не менше трьох ударів в область обличчя військовослужбовцю однієї з ним військової частини, а саме помічнику начальника служби тилу лейтенанту ОСОБА_7 , який за своїм військовим званням згідно вимог ст.ст. 29, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, є прямим начальником для нього, заподіявши останньому разом із ОСОБА_3 тілесні ушкодження, у вигляді: «Забійної рани лівої надбрівної дуги, садни м`яких тканин обличчя», які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, згідно висновку експерта №1211 від 19.07.2017.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України заподіяння тілесних ушкоджень начальнику, у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненого групою осіб, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану (в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015).

15.08.2019 року на стадії судового розгляду між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_4 з застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 4 ст. 405 КК України, та з застосуванням ст. 53 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч) гривень.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даних угод дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив їх затвердити та призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачені, їх захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачені беззаперечно визнали себе винними у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченим узгодженої між сторонами угоди міри покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Матеріальної шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.08.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000103 від 11.07.2017 року.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.08.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000104 від 11.07.2017 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, учасником бойових дій не являється, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч) гривень.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження с. Велика Олександрівка, Бориспільський району, Київської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, учасником бойових дій не являється, військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), на посаді майстра, у військовому званні солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1