Справа № 675/2329/17
Провадження № 1-кп/675/2/2019
У Х В А Л А
"25" жовтня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області в відкритому підготовчому судовому матеріали кримінального провадження №0000467 від 29.09.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Горлівка, Донецької області, без фактичного постійного місця проживання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим під час підготовчого судового провадження в судовому засіданні 25.10.2019 року прокурором подано клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого не завершено.

В обгрунтування клопотання прокурор покликається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до шести років, перебував у розшуку, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам щодо його переховування від суду, вчинення ним інших злочинів.

Як вважає прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 має можливість переховуватися на тимчасово окупованій території України, де до свого попереднього засудження проживав, і де знаходяться його близькі родичі. Вказує, що обвинувачений не має постійного місця проживання, та вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення.

Обвинувачений та його захисник вказали на відсутність підстав для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду за прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховуються дані про його особу, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив інкриміноване йому діяння у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, а отже не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а відтак суспільно-корисною діяльністю не займається.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а відтак, з огляду на санкцію інкримінованого злочину, є цілком об`єктивні підстави вважати, що може переховуватися та суду. Такий ризик безумовно є підтвердженим невиконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час дії ухвали слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не оминув увагою суд і ту обставину, що ОСОБА_4 ухвалою суду від 23.01.2018 року був оголошений в розшук.

При цьому, згідно з вимогами ст. 178 КПК України суд враховує, що обвинувачений, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, відносно своєї поведінки належних висновків не зробив та вчинив новий умисний злочин, що засвідчує ризик можливого повторного вчинення злочину.

На переконання суду такі обставини у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу та які підтримані прокурором у підготовчому судовому засіданні, а саме, що обвинувачений, з огляду на інкриміновані йому злочини перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор довів суду, що на момент розгляду кримінального провадження, з огляду на стадію судового процесу продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, які в силу об`єктивних причин не могли зменшитися, що в свою чергу дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи вищезазначені обставини, а також ступінь порушення цінностей суспільства по вказаному кримінальному провадженні, суд вбачає існування по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Вказані обставини суд вважає виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не вбачає підстав для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, так як доводи захисту не є переконливими та не вказують на відсутність або зменшення ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином внесене прокурором клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно з положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.

При цьому згідно приписів частини 4 вказаної вище статті КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього, а відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 цього Кодексу розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1921,00 гривні.

Оскільки обвинувачений не має постійного джерела доходів, є офіційно не працюючим, не одруженим, суд приходить до висновку, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження слід залишити попереднім, і, який має становити близький розмір до мінімального - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 57 630 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 331, 369-372, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 23.12.2019 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 57 630 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- з`являтися (прибувати) на виклик за першою вимогою до прокурора у кримінальному провадженні, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора у кримінальному провадженні, суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23.12.2019 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1