Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/10/19
Провадження № 1-кп/376/38/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 181 102 60 000 638 від 25 листопада 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сквира Київської області; громадянин України; зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно- технічною освітою; має на утриманні малолітню дитину, не працюючий; не одружений; раніше судимий, а саме: 05.11.2018 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, вироком Сквирського районного суду Київської області від 05. 11. 2018 року за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 22.11.2018 близько 22 години, ОСОБА_5 переслідуючи злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими власником та сторонніми особами, шляхом відчинення запірного пристрою вхідної калітки, проник на огороджену територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , та в подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливого мотиву, шляхом зриву навісного замка, проник до господарської споруди, що розташована на території вищевказаного домоволодіння, звідки здійснив крадіжку двох металевих труб довжиною 2,7 мерів та діаметром 15 сантиметрів кожна, вартість однієї труби складає 631,56 гривень, на загальну суму 1263,12 гривень.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1263,12 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки та повідомив, що потерпілий до нього претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій повідомив, що просить справу слухати у його відсутність, правові наслідки його неявки в судове засідання йому відомі, претензій до обвинуваченого він не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ст. 349 ч.3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина, суд також звертає увагу на те, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має, ОСОБА_5 раніше судимий та скоїв злочин в період іспитового строку, а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди
мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК
про звільнення від відбування покарання з випробуванням і
призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71
КК. У таких випадках повторне звільнення від
відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання суд вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373,374,376 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 05.11.2018 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком чотири роки два місяці.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з моменту виконання вироку.
Речові докази:
- "DVD +R-диск", ємкістю 702 МБ в кількості 1 шт. з відео файлами - який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000638 від 25.11.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Дві металеві труби довжиною 2,7 м. та діаметром 15 см. кожна, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити учасника справи.

Суддя: ОСОБА_1