ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1299/19 Справа № 216/5304/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
власника майна ОСОБА_6 ,
його адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою власника арештованого майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2019 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна.
Накладено арешт на легковий автомобіль LEXUS GX 460 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 коричневого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_6 , із подальшою забороною власнику чи уповноваженою ним особою користуватись, відчужувати та розпоряджатись вищевказаним майном.
Рішення суду обґрунтовано тим, що з наданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу огляду місця ДТП від 27.08.2019р. вбачається, що на місці ДТП виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Таким чином, майно, тимчасово вилучене під час огляду місця ДТП, а саме автомобіль «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 , фактично є знаряддям вчиненого злочину та може містити на ньому його сліди, що можуть бути встановлені під час експертного дослідження. Тому з урахуванням вимог ст. 170 КПК України, а також з метою збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тимчасово вилученого майна вважається обґрунтованим та доцільним.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скасувати арешт на транспортний засіб, автомобіль LEXUS GX 460 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .
Вважає, що відповідно до ст. 170 КПК України, жодну особу на даний момент не визнано підозрюваною чи обвинуваченою в кримінальному провадженні за №0001566 ОСОБА_6 наразі не мав вказаного процесуального статусу, а отже застосування арешту до належного йому транспортного засобу є безпідставним та нічим не обгрунтованим.
На думку апелянта слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчим СВ Криворізького ВИ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 у порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України не надано документів та інших матеріалів, якими слідчий обгрунтовує доводи наявності правової підстави для арешту майна.
Вважає, висновок слідчого судді передчасним, так як слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 взагалі не надано жодних доказів (зокрема, висновку судово-медичної експертизи) стосовно спричинення будь-комх середньої тяжкості тілесних ушкоджень чи взагалі тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, думку апелянта та його адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що 28.08.2019 року, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 27 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, по проїзній частині дороги вулиці Павла Глазового, з боку вулиці Володимира Великого в напрямку вулиці Івана Авраменко, рухався автомобіль «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який по ходу свого руху поступово наближався до нерегульованого пішохідного переходу, котрий позначений відповідною дорожньою розміткою та дорожніми знаками та який розташований поблизу будинку 8 по вулиці Павла Глазового, по якому у вказаний момент з право на ліво рухався пішохід. Під час подальшого руху, водій автомобіля «LEXUS GX 460» допустив наїзд на вказаного пішохода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було травмовано пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому фаланги 4 пальця правої кісті, забій поясничного відділу хребта. Доставлений каретою швидкої медичної допомоги до КЗ «Криворізька міська лікарня №2»ДОР», для стаціонарного лікування.
Вищевказаний автомобіль 27.08.2019 був вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та поміщений на зберігання до території Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Автомобіль «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 27.03.2012 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого від 28.08.2019р. Автомобіль «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 було визнано речовими доказом.
29 серпня 2019 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просив накласти арешт на вказаний автомобіль.
Органом досудового розслідування у якості підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження зазначено ті обставини, що на автомобілі «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, у ході досудового розслідування може виникнути необхідність провести слідчий експеримент із застосуванням вказаного транспортного засобу, а також може виникнути необхідність провести експертизу технічного стану, об`єктом дослідження якої є автомобіль «LEXUS GX 460», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в такому стані, як він є на момент його вилучення з місця проведення огляду, а використання (експлуатація), та ремонт вказаного транспортного засобу може знищити сліди, які на ньому маються та (або) змінити його технічний стан.
Колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт вказаного майна з огляду на те, що вказане майно може мати ознаки вчиненого злочину, оскільки існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження, а також з метою забезпечення проведення відповідної експертизи у даному кримінальному провадженні.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що арешт на вищезазначене майно був накладений з належним дотриманням вимог закону.
Тому з цих підстав, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, було обгрунтовано накладено арешт на вказаний автомобіль по кримінальному провадженню. Адже в майбутньому він може мати доказове значення по даному кримінальному провадженню.
Колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, арешт вказаного майна є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Що стосується доводів адвоката що що слідчим СВ Криворізького ВИ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 у порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України не надано документів та інших матеріалів, якими слідчий обгрунтовує доводи наявності правової підстави для арешту майна, то вказане твердження колегія суддів вважає таким, що не підлягає задоволенню, адже вказаний автомобіль обґрунтовано визнано речовим доказом, та він в майбутньому може мати значення для даного кримінального провадження.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним даним в матеріалах справи, фактично зводяться до незгоди з судовим рішенням, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Отже ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу власника арештованого майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2019 року про арешт майна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: