КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року, у кримінальному провадженні № 0000522 від 10.09.2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 14 вересня 2019 року до 07 год. 32 хв. включно, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 700 (двісті тисяч сімсот) гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

В обґрунтування апеляції, зазначає, що визначений розмір застави є необґрунтованим та не відповідає вимогам ст..ст. 176- 178, 182,183 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли б істотно вплинути на його висновки та неправильно витлумачив норми матеріального права. Адвокат ОСОБА_7 також додає, що інкримінована підозрюваному стаття не відповідає фактичним обставинам справи, останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на утриманні ОСОБА_6 перебуває троє дітей, які потребують батьківського піклування.

Відповідно ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Адвокат ОСОБА_7 та його підзахисний ОСОБА_6 були присутніми при розгляді клопотання в суді першої інстанції. Разом з тим, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу 24 липня 2019 року, при цьому не пропустивши строк на апеляційне оскарження, тому колегія суддів визнала за можливе розглядати подану апеляцію.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів, в провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000522від 10.09.2018 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

ОСОБА_6 було затримано 17 липня 2019 року в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму. Слідчий суддя районного суду задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначивши заставу 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму..

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які розслідуються, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження. Зокрема, підозра щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення ґрунтується на протоколах допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом огляду оголошень, протоколами проведення негласних (розшукових) слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Викладене вище спростовує доводи апелянта щодо безпідставності підозри ОСОБА_6 до причетності вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірені доводи клопотання органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та існують на даний час. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні, зокрема: перебуваючи на волі та розуміючи, що за вчинення даного кримінального законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або сховати будь - яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно вливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені обставини, які, на його думку, були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також на переконання колегія суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_6 не буде переховуватись від слідства та суду через побоювання втратити заставу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки орган досудового розслідування в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу та вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 14 вересня 2019 року до 07 год. 32 хв. включно, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 200 700 (двісті тисяч сімсот) гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4510/2019 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_18
Доповідач: ОСОБА_1