Справа №127/9564/17
Провадження №1-кп/127/980/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вінниці кримінальне провадження № 0000017 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи, що у обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується строк дії запобіжного заходу, судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою у зв`язку із спливом двохмісячного строку, зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків, які ще не були допитані та вчиняти нові злочини, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтований.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, заявив клопотання про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором недоведені, він має постійне місце проживання, позитивну характеристику та міцні соціальні зв`язки. Крім того, під час перебування під вартою у нього дуже погіршився стан здоров`я, який був і так підірваний під час його затримання та проведення досудового розслідування, наразі він дуже погано себе почуває, а отримати необхідну допомогу в умовах СІЗО не може, у зв`язку цим, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою заперечив, підтримав клопотання свого підзахисного, просив його задовольнити та зазначив, що обвинувачений довгий час перебуває під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, а нові ризики, прокурором недоведені, просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило.

Також, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ні він, ні його захисник не навели суду підстав для зміни, скасування запобіжного заходу, тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 370-372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

Строк дії ухвали суду 60 діб до 02.11.2019 включно.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя-доповідач:

Судді: