Справа №639/6846/19
Провадження №1-кп/639/531/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001343 від 02.08.2019 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в:
27.09.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001343 від 02.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ст. 128 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі, у зв`язку із тривалим лікуванням.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.314, 325 КПК України, суд вважає можливим провести підготовче судове засідання без участі потерпілого ОСОБА_6 , оскільки його відсутність не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання по даній справі.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти призначення судового розгляду заперечував та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_4 зазначає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 110, 291 КПК України, а саме:

- обвинувальний акт фактично є копією повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 26.09.2019 року та, крім того, містить ідентичний виклад фактичних обставин, які призвели до правової кваліфікації та формулювання обвинувачення слідчим та прокурором за різними статтями Кримінального кодексу України, а саме: за ч. 1 ст. 296 КК України та ст. 128 КК України, що є незрозумілим для сторони захисту;

- надаючи правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення за ст. 128 КК України сторона обвинувачення в обвинувальному акті зазначає: «Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 1 ст. 128 КК України, а саме: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження»;

- в обвинувальному акті зовсім не міститься повного розкриття суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому;

- викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення в обвинувальному

акті сторона обвинувачення зазначає, що обвинувачений знаходився у стані алкогольного

сп`яніння, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є обставиною, яка обтяжує

покарання, однак далі в обвинувальному акті обставини, які обтяжують покарання

ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Стороною захисту зазначається, що обвинувальним актом ОСОБА_5 не висунуто конкретне обвинувачення у кримінальному провадженні №0001343 від

02.08.2019, оскільки зміст формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акту, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини та мотивів його вчинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України та містить зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, у зв`язку з чим прокурор зазначає про відсутністьпідстав для повернення обвинувального акту.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та надані до нього документи, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 110, 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписами ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Судом враховується, що пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.
Таке право гарантується пп. (а) п. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд здійснюється лише відносно особи, якій висунуте обвинувачення, і тільки в межах висунутого обвинувачення, згідно з обвинувальним актом.
Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року по справі №5-328кс16, аналіз п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення. При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001343 від 02.08.2019 року, в ньому міститься лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація злочину.
Разом з цим, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене, наданий до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки фактично не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, тому у даному випадку обвинувачений позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції, адже його не було належним чином поінформовано про характер і причини обвинувачення через фактичну відсутність формулювання обвинувачення, як окремо визначеного елементу обвинувального акту, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім цього, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, в обвинувальному акті зазначено наступне:
«Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, ОСОБА_5 , спочатку наблизився до нього, а потім, діючи зненацька для останнього, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, не передбачаючи настання тяжких наслідків та байдуже відносячись до можливого їх настання у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був та міг їх передбачити, застосовуючи фізичну силу, наніс удар стопою правої ноги в груди та удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя потерпілого. Від отриманого удару в обличчя ОСОБА_6 , втративши свідомість, упав на асфальтне покриття, зламавши при цьому нижню третину правої малогомілкової кістки».
Надалі за текстом обвинувального акту зазначено, що «своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 128 КК України, а саме: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження».

Таким чином, в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, ОСОБА_5 фактично інкримінуються умисні та протиправні дії, а в кваліфікації кримінального правопорушення зазначено про вчинення злочину за ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності в обвинувальному акті чіткої вказівки на форму вини особи, суд буде позбавлений можливості належним чином встановити фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
Вказані недоліки обвинувального акту та суперечності у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, є істотним порушенням вимог КПК України та є такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Враховуючи вищевикладене, при складенні обвинувального акту слідчим та прокурором не дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001343 від 02.08.2019 стосовно ОСОБА_5 фактично не вбачається чіткої його структури, яка передбачена п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Недотримання цих вимог закону може негативно вплинути на право обвинуваченого ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення, що стане порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказані недоліки обвинувального акту не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення в суді згідно ст. 338 КПК України, оскільки зазначені обставини не є новими фактичним обставинами кримінального правопорушення, враховуючи, що вони зазначені в обвинувальному акті.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність прийняття рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001343 від 02.08.2019 року прокурору як такого, що не відповідає вимогами ст. 110, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 від 31.10.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001343 від 02.08.2019 року задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001343 від 02.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ст. 128 КК України - повернути прокурору Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1