ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1774/19 Справа № 213/377/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000016, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком затверджено угоду від 29 січня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 та обвинуваченим
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянином України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст.358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Запобіжний захід не обирався.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 14:00 годині 13 вересня 2018 року, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Термінал» в м. Кривому Розі, знайшов паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у останнього виник умисел на підроблення офіційного документу, який видається спеціальною установою і надає права з метою його подальшого використання для отримання споживчого кредиту.
Після чого, ОСОБА_7 прибув за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , де приблизно о 15:30 годині, 13.09.2018 року, шляхом внесення у документ неправдивих відомостей, на лицевому боці паспорту, поверх первинного відцифрованого зображення особи чоловічої статті за допомогою липкої прозорої стрічки наклеїв нову кольорову фотокартку з своїм зображенням, а також в графі «Дата народження/Date of birth» лицевого боку паспорта барвником білого кольору виправив первинну цифру «9», нанесену на бланк способом лазерного гравіювання з наступною допискою пастою чорного кольору для кулькового пишучого приладу на цифру «6», тим самим підробив офіційний документ.
Крім цього, приблизно о 15:30 годині 03.01.2019 року, ОСОБА_7 , знаходячись в парку «Ліквідаторів аварії на ЧАЕС» по вул. Кармелюка, неподалік від будинку № 14 по вул. Салтиківська в м. Кривому Розі, з метою використання підробленого паспорту, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, з метою звільнення від обов`язку нести адміністративну відповідальність, пред`явив співробітнику поліції підроблений паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав завідомо підроблений ним документ.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вирок змінити, застосувавши до призначеного судом обвинуваченому покарання ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; періодично повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Прокурор зазначає, що за угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим узгоджено покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.358 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. За ч. 4 ст.358 КК України - у вигляді обмеженням волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточно покарання у вигляді обмеженням волі на строк 1 рік 2 місяці. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробним терміном 1 рік. Зобов`язати його виконати обов`язки передбаченні п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме періодично являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Зазначає, що в порушення норм чинного законодавства, суд, після затвердження угоди, призначив ОСОБА_7 покарання, не визначене угодою про визнання винуватості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про те, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого, ніким з учасників судового розгляду не оскаржувалися та не досліджувалися судом першої інстанції, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, порядок застосування якого порушено не було. Доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України апеляційним судом не перевіряються, оскільки не були оскаржені учасниками судового розгляду
Обговорюючи доводи апелянта що суд, після затвердження угоди, призначив ОСОБА_7 покарання, не визначене угодою про визнання винуватості, а саме за угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим узгоджено покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.358 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 4 ст.358 КК України - у вигляді обмеженням волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом шляхом часткового складання призначених покарань, призначив остаточно покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці. На підставі ст. 75 КК України, звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробним терміном 1 рік. Зобов`язав його виконати обов`язки передбаченні п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди, визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).
Між тим, на переконання колегії суддів, вимоги вказаного закону судом першої інстанції не дотримано.
Відповідно до ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З цих підстав апеляційна скарга прокурора про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_7 , підлягає задоволенню.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , колегія суддів враховує, що згідно угоди обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. В справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Отже апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначення покарання,- зміні.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 418 КПК України, колегія суддів. -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , - задовольнити.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:
-за ч.1 ст.358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно вважати засудженим ОСОБА_7 до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік.
Згідно п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4