Справа № 635/7734/19
Провадження № 1-кс/635/3494/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001691 від 10.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна, -
УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна з забороною відчуження, розпорядження, користування, наступним : автомобіль марки: "RENAULT» модель: «LAGUNA" з реєстраційним номером НОМЕР_1 - України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , два реєстраційні номері знаки НОМЕР_3 , технічний паспорт на автомобіль RENAULT LAGUNA з двома аркушами паперу А4 республіки Польші.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, клопотання не підтримали та не довели наявність підстав для арешту майна, передбачених ст.170 КПК України.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Неявка слідчого і прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ст.170 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про накладення арешту на майно, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст.22, 170 - 173 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001691 від 10.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна.

Роз`яснити, що відповідно до ч.3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1