23.09.2019
Провадження № 1-кп/522/162/19
УХВАЛА

23 вересня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 17.04.2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 17.04.2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк , що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , про заміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання адвоката.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який караються позбавленням волі на максимальний строк до 15 рокі, що свідчить про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України. При цьому колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєні особливо тяжкого злочину, ризики, передбачені ст. 177 чинного КПК України залишились. За таких обставин розмір застави, визначений у межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатен забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що достатнім розміром застави є 1 000 000 грн., що саме така сума може забезпечити ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 22.11.2019 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забеспечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_8 , провадження по справі № 1-кп/522/162/19.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу - відмовити.

Направити копію ухвали учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинувачених.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3