Справа 688/3141/19
№ 1-в/688/179/19
Ухвала
іменем України
10 вересня 2019 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та Малиновським районним судом м. Одеси в залі суду в м. Шепетівка клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нова-Андріяшівка Слободзейського району Республіки Молдова, до арешту жителю АДРЕСА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 засуджений 19.04.2018 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку: 04.11.2017 року.

Кінець строку: 04.11.2020 року.

Адвокат засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням - виправними роботами на строк 6 місяців покрівельником в КП «ЖКС» Порто-Франківський в м. Одеса з відрахуванням 20% з суми заробітку в дохід держави. Свої вимоги обґрунтовує тим, що засуджений відбув більш ніж половину строку, за період відбування покарання характеризується позитивно, мав дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, залучався до суспільно-корисної праці, приймав участь в програмі диференційованого впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», відвідує заходи соціально-виховного характеру, вину у скоєні злочину визнав та щиро розкаявся.

В судовому засіданні адвокат та засуджений підтримали клопотання, з підстав викладених у клопотанні.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання, зазначивши, що засуджений характеризується посередньо, не заохочувався, участь у вихованих заходах бере під контролем, приймає участь лише у двох програмах диференційованого виховного впливу, допустив 2 порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому не довів, що став на шлях виправлення.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за скоєння тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_6 за період відбування покарання допустив 2 порушення вимог режиму утримання, які виразились у зберіганні заборонених предметів (мобільного телефону та гральних карт), за що начальником СІЗО двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді попереджень. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання не мав жодного заохочення. Вимоги режиму відбування покарання виконує під контролем з боку представників адміністрації колонії. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, участь у виховних заходах в установі приймає під контролем персоналу. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок потягу не проявляє. Участі в роботі самодіяльних організаціях не приймає, підтримує суспільно-корисні зв`язки з матір`ю та сином шляхом листування, телефонних розмов, побачень.

Наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 не довів, що став на шлях виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, тим більше виправними роботами, на даний час відсутні.

Погашення на час розгляду клопотання дисциплінарних стягнень, за відсутності заохочень, інших позитивних даних, які свідчили б про те, що засуджений став на шлях виправлення, не може бути підставою для заміни йому покарання більш м`яким, оскільки цим не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України, а сам лише факт відбуття необхідної для застосування пільги частини строку покарання, не може бути підставою для застосування такої пільги.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1