Справа № 676/2684/19
Провадження № 5/676/1/19
УХВАЛА
19 квітня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника, адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту накладеного постановою слідчого від 18 грудня 2005 року на автомобіль ДЕО Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 травня 2011 року, ОСОБА_4 являється власником автомобіля ДЕО Ланос, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , тип - легковий седан В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який остання успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28 січня 2018 року ОСОБА_4 стало відомо, що вказаний автомобіль з 28 грудня 2005 року перебуває під арештом (із забороною відчуження). Згідно картки реєстрації арешту, яка їй була видана в територіальному сервісному центрі № 6843, вказаний арешт був накладений згідно «документа слідчого Кам`янець-Подільського МВ ОСОБА_6 ». 20 лютого 2006 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України закрито, речовий доказ автомобіль ДЕО Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишено власнику ОСОБА_5 .

В судове засідання представник, адвокат ОСОБА_3 не з`явилася. Направила заяву про розгляд клопотання про скасування арешту з майна задоволити, яким скасувати арешт з майна, а саме: автомобіля ДЕО Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вивчивши клопотання, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Відповідно до п. 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, арешт майна, застосований під час досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 78 КПК України (1960 року) речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.

У відповідності до ст. 79 КПК України (1960 року), на підставі якої слідчий ОСОБА_6 виносив постанову про приєднання до кримінальної справи речових доказів від 18 грудня 2005 року, речові докази повинні бути уважно оглянуті, по можливості сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду і приєднані до справи постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора, або ухвалою суду. Речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації. При передачі справи від одного органу дізнання чи досудового слідства до іншого, направленні справи прокуророві чи до суду, а так само при передачі справи з одного суду до іншого речові докази передаються разом із справою. В окремих випадках речові докази можуть бути до вирішення справи в суді повернуті їх володільцям, якщо це можливо без шкоди для успішного провадження в справі.

Відповідно до ч. 1 ст.80 КПК України (1960 року) речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи.

Згідно ч. 1 ст. 29 КПК України (1960 року) при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, або понесені витрати закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову.

Статтею 126 КПК України (1960 року) передбачено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Арешт майна і передача його на зберігання оформляються протоколом, який підписується особою, що проводила опис, понятими і особою, яка прийняла майно на зберігання. До протоколу додається підписаний цими особами опис переданого на зберігання майна. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Описані положення КПК України 1960 року підтверджують доводи про те, що в межах кримінальної справи, за якою ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, не приймалось жодного рішення про арешт автомобіля Daewoo Lanos, д.н. НОМЕР_1 , із забороною його відчуження. Даний автомобіль не був забезпеченням цивільного позову. Лист від 26 грудня 2005 року слідчого ОСОБА_6 на ім`я начальника Кам`янець-Подільського МРЕВ УДАІ УМВС в Хмельницькій області рішенням про накладення арешту також не являється, оскільки для арешту автомобіля в розумінні ст. 126 КПК України 1960 року необхідним було складання відповідного протоколу.

Частинами 6, 8, 9 ст. 404 КПК України, в редакції (1960 року), яка регулювала питання порядку звернення вироку до виконання, передбачено, що якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна. Своєчасне звернення до виконання вироку, який набрав законної сили, покладається на суддю або голову відповідного суду, який постановив вирок. Органи, що виконують вирок, постанову або ухвалу, повідомляють суд, який їх постановив про їх виконання.

При звільненні ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності судом не було вирішено долю речового доказу, а саме : автомобіля, який необхідно було залишити власнику ОСОБА_5 . Однак, скасування арешту з автомобіля суд не вирішував. Ці обставини не повинні обмежувати право власності ОСОБА_4 на автомобіль, а тому її права мають бути захищені шляхом ухвалення постанови про скасування арешту з автомобіля. Встановлювати і доводити неправомірність дій працівників Кам`янець-Подільського МРЕВ УДАІ УМВС в Хмельницькій області, які 28 грудня 2005 року внесли до бази МВС інформацію про арешт автомобіля із приміткою відчуження заборонено, не буде ефективним способом захисту прав нового власника автомобіля ОСОБА_4 , оскільки даний орган ліквідований.

Ст. 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналогічні норми містить і ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яким закріплено принцип непорушності права приватної власності. Він передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319 ЦК України, п.9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ст. ст. 29,78, 79,80, 126, 404 КПК України (1960 року), суд, -

постановив:
Клопотання задоволити.

Скасувати арешт з легкового автомобіля марки Daewoo Lanos, 2004 р.в., шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , тип - легковий седан В, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Копію ухвали вручити учасникам.

Суддя
Камянець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1