КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2884/2019 Головуючий у І-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.5 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого за ч. 5 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та першого заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України і йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 30.08.2018 близько13.20 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. А.Барбюса, 51/1-А, шляхом ривка вирвав із рук ОСОБА_11 дві жіночі сумки, в одній з яких знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 2 194 гривні, а в другій грошові кошти в сумі 8 000 євро, (що згідно з офіційним курсом НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення складало 262 240 гривень), 31 500 доларів США (що згідно з офіційним курсом НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення складало 885 465 гривень), що належать ОСОБА_11 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1 149 899 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.5 ст. 186 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не одружений, не працює, офіційного джерела доходу не має.
В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Києва ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.5 ст.186 КК України покарання у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Вважає, що суд застосував до обвинуваченого ст. 69 КК України, яка не підлягає застосуванню, не дав належної та достатньої правової оцінки рівню суспільної небезпеки вчиненого злочину та безпідставно звільнив ОСОБА_6 від відбування основного покарання, не застосувавши при цьому до нього додаткового покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи а пеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.5 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене в особливо великому розмірі, є правильною.

Що стосується призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 , то колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційних скарг про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що потягло за собою призначення надто м`якого покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено у вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вчинений з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого та дані про його особу, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, на спеціальних обліках не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 12.06.2003 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин, і правильно обрав ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Зазначені вимоги закону суд першої інстанції врахував і призначаючи ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.69 КК України основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.5 ст. 186 КК України навів достатньо підстав для прийняття такого рішення.

Так, судом 1-ї інстанції враховано наявність пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність тяжких наслідків, у тому числі й матеріальних збитків.

Разом з тим, суд 1-ї інстанції в порушення вимог ст. ст. 50, 75 КК України, без достатніх на те підстав звільнив обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, на що правильно звертаютьувагу прокурори в апеляційних скаргах.

Суд 1-ї інстанції не надав належної та достатньої правової оцінки підвищеному рівню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке полягало у відкритому заволодінні чужим майном та усвідомленні обвинуваченим протиправності своїх дій, після вчинення яких він втік з місця події, а тому колегія суддів вважає, що висновок суду 1-ї інстанції про можливість призначення ОСОБА_6 покарання без ізоляції від суспільства, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України, є явно помилковим і свідчить про неправильне застосування кримінального закону у цій частині.

Відповідно до ч.2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Враховуючи те, що санкцією ч.5 ст. 186 КК України поряд з основним покаранням передбачено обов`язкове застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.
Відповідно до вимог ст.ст. 413, 420 КПК України, неправильне застосування кримінального закону, тобто застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню, що призвело до незаконного звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку апеляційним судом згідно вимог ст. 409 КПК України.
Ухвалюючи новий вирок, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його відношення до вчиненого, думку потерпілої, обставину, яка пом`якшуює покарання - щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання та матеріальних збитків, і приходить до висновку, що покарання, призначене судом 1-ї інстанції за ч.5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю, як про це просять апелянти в апеляційних скаргах, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом і розміром в достатній мірі сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги першого заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.5 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить обвинуваченому на праві власності.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 31.08.2018 по 29.10.2018 з розрахунку, що 1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 1 (один) день попереднього ув`язнення.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4