ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/6697/16-к

28.10.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000592 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.10.2014 Суворовським райсудом м.Херсона, за ст.122 ч.1 КК України до 3 років обм/волі, - у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

20.10.2014 близько 21:20 год., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO LANOS» д/н « НОМЕР_1 », здійснюючи рух по вул. І.Кулика зі сторони вул. Чорноморська та перебуваючи на перехресті з вул. Миру в м. Херсоні, проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, грубо порушуючи п.п.1.5, 2.3б) та 18.1 ПДР України, наближуючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному дорожніми знаками, на якому перебував пішохід, маючи об`єктивну можливість виявити останнього, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості або зупинки автомобілю, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину в установленому для пішохода місці зліва направо по ходу руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_5 заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний у ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою провину не визнав та пояснив, що 20.10.14 близько 10 години вечора він на автомобілі «Деу» рухався по вул. І.Кулика з центру на ХБК зі швидкістю 50-60 км/год. На углу вул. Кулика і Миру при мигаючому жовтому світлі світлофора на проїжджу частину, десь 4-5м. за пішохідним переходом вибігла потерпіла з іншим пішоходом. Він намагався зупинитися, але задів ту. Зупинився, почав допомагати, викликав швидку, поліцію. Потерпілу увезли до лікарні. Він надавав потерпілій матеріальну допомогу.

Незважаючи на не визнання своєї провини, обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчинені вказаного кримінального правопорушення ґрунтується на сукупності наведених нижче доказів, досліджених судом з урахуванням положень ст.ст. 22, 23 КПК України, обсяг яких був визначений згідно ч.1 ст.349 КПК України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого обвинуваченим злочину, а саме:

-показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що в жовтні 2014р. об 21.15год., на вул. Кулика вона та ОСОБА_7 вийшли з роботи та пішли до перехрестя з вул. Миру. Загорівся жовтий, потім зелений сигнал світлофору і вони почала переходити дорогу саме по пішохідному переходу. Зліва направо з лівої сторони зупинився автомобіль, вони пройшла пів дороги, а після вона нічого не пам`ятає. Вона пам`ятає жовте світло. Дорогу вони саме переходили, а не перебігали. В лікарні узнала, що відбувся наїзд машини. ОСОБА_6 оплатив лікування в лікарні. Більше вона до нього не зверталась. Після показів свідка ОСОБА_7 вона не впевнена, що був зелений сигнал світлофору.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2015 у ході якого, ОСОБА_5 розповіла і показала яким чином вона переходила дорогу по пішохідному переходу и де на неї був здійснений наїзд автомашини

-показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона працює разом з ОСОБА_9 . 21.10.14 вони працювали до 21.00 год. Вони вийшли з роботи і йшли в сторону зупинки по вул. Кулика через пішохідний перехід. Був постійно мигаючий жовтий світ світлофору в чому вона повністю впевнена. Вони подивились по сторонам. Не дійшли до середини, коли вона побачила машину, яка рухалася не зупиняючись. Вона зупинилась, а потерпіла побігла та попала під машину. Потерпіла лежала без свідомості. Викликали швидку. Машина, яка наїхала була «Ланос» темного кольору. Хто був за кермом вона не бачила. Чабала до свідомості не приходила. Вона разом з потерпілою поїхала у швидкій. При ній обвинувачений в лікарню не приїзжав.

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.10.2014 згідно якого, місцем скоєння ДТП є проїжджа частина перехрестя вул. Миру та вул. І.Кулика м. Херсона в районі пішохідного переходу у зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду 5.35.1 (2) пішохідний перехід.

-висновком експерта №3342 від 30.10.2014, згідно якого, на момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, рульове керування та фари головного світла автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO LANOS» д/н « НОМЕР_1 » знаходилися в технічно-працездатному стані

-висновком експерта №667 від 03.03.2015 згідно якого, швидкість руху автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO LANOS» д/н « НОМЕР_1 » до моменту ДТП виходячи із зафіксованих слідів гальмування складала 56,3..58,8 км/год. Покази пішохода ОСОБА_5 під час слідчого експерименту від 20.02.2015 стосовно розташування місця наїзду, з технічної точки зору являються спроможними. Покази водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO LANOS» д/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_6 під час слідчого експерименту від 25.02.2015 стосовно розташування місця наїзду з технічної точки зору являються не спроможними. У дорожній ситуації, що склалася, водій ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.18.1 ПДР України і мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода.

-висновком експерта №11/1481 від 18.02.2015 згідно якого, у ОСОБА_5 забійна рана правого колінного суглобу, ускладнена нагноєнням, крововиливи правого колінного суглобу відносяться до середньої тяжкості тілесних пошкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я; струс головного мозку, забійна рана верхнього віка правого ока, нижньої губи справа, крововиливи обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасне ушкодження здоров`я; крововилив лівої нижньої кінцівки, садна лівого коліна відносяться до легких тілесних ушкоджень - сталися від дії тупих предметів, не виключно при наїзді автомобіля 20.10.2014 близько 21.10 год. У зв`язку з наданням медичної документації, а саме амбулаторної картки, ступень тяжкості тілесних ушкоджень змінився.

У ході судового розгляду досліджувався протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 25.02.2015, який розповів і показав, яким чином було скоєне ДТП.

Суд не бере до уваги зазначений доказ, як доказ невинуватості ОСОБА_6 , у скоєному ДТП, оскільки відповідно до висновку експерта №667 від 03.03.2015 покази водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO LANOS» д/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_6 під час слідчого експерименту від 25.02.2015 стосовно розташування місця наїзду з технічної точки зору являються не спроможними.

Однак, сукупність досліджених у ході судового розгляду належних, допустимих та достовірних доказів, безперечно підтверджує винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, а невизнання ним своєї провини суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

При обранні обвинуваченому міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки ним скоєного, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, ставлення ОСОБА_6 до вчинення злочину, яке не побудовано на критичній оцінці його протиправних дій та готовності нести відповідальність за вчинене, відшкодування шкоди і вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.

На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним злочину і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відносяться до правопорушень невеликої тяжкості.

Згідно до вимог ст.49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Таким чином, строк давності по вказаному кримінальному правопорушенню відповідно до ст.49 КК України сплив 20.10.2017.

Оскільки ОСОБА_6 інкримінується злочин, який відповідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості і з дня вчинення якого минуло більше трьох років, суд вважає, що він підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 284, 370, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі відкритого типу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом за цим вироком основного та додаткового покарань на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь комунального закладу «Херсонська обласна клінічна лікарня» в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого 2398 грн., в дохід держави за проведення експертиз 1007,64 грн.

Речовий доказ автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO LANOS» д/н « НОМЕР_1 » вважати повернутим власнику, якого звільнити від обов`язку зберігання зазначеного автомобіля.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1