Справа № 484/1738/18
Провадження № 1-кп/484/212/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000080, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Мала Кіндратівка Котовського району Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта - 6 класів, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 24.07.2019 року, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено до 21.09.2019 року включно.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме зокрема тим, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків, вважає те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, на даний час він ніде не працює, законних засобів для отримання грошових коштів для проживання не має, тому для отримання доходу може вчиняти злочини і майнової спрямованості, може негативно впливати на свідків, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

На даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому рахує, що застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Копія клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вручена обвинуваченому о 12.00 год. 02.09.2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти заявленого прокурором клопотання, вказуючи, що клопотання є необґрунтованим, не містить додатків, не відповідає вимогам КПК України, ризики є лише припущеннями прокурора, а належну процесуальну поведінку зможе забезпечити запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. В свою чергу, обвинувачений звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну виду запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, в обґрунтування якого, крім викладеного, посилався на відсутність у нього намірів переховуватись від суду, обіцяв, що, перебуваючи на волі, одразу повідомить суд про місце свого проживання.
Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання свого підзахисного, просив задовольнити.
Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу як необґрунтованої.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в клопотанні обвинуваченого слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд дійшов висновку, що, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, наявні ризики, зазначені ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, так як не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, про що свідчить й обґрунтування обвинуваченим клопотання про зміну запобіжного заходу, зокрема, що він одразу після звільнення з-під варти знайде собі житло та повідомить суд про місце свого проживання.

Враховуючи викладене, а також дані про особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, те, що обвинувачений на даний час рахується таким, що не має судимості, проте раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі й за ч.1 ст. 122 КК України за спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень тому самому потерпілому рідному батькові обвинуваченого, що також свідчить про відсутність у обвинуваченого достатніх стримуючих факторів, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду в кримінальному провадженні та не зможе запобігти доведеним під час судового засідання вищевказаним ризикам.

Обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.
Тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

З огляду на висновки, викладені в рішенні Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4р/2019, ухвала може бути оскаржена.
Керуючись, ст.ст. 12, 176-178, 183, 193, 194, 196, 372 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, а в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - залишити без змін та продовжити до 14 листопада 2019 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1