ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/905/19

Провадження № 1-кп/486/123/2019

04 червня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000268 від 29.04.2019 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 28.04.2019 року близько 22.30 год. перебуваючи на сходах між 2-м і 3-м поверхами будинку АДРЕСА_2 зі своїм знайомим ОСОБА_7 , зустрів працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які прибули за вказаною адресою за викликом заявниці ОСОБА_9 .. Одного із чоловіків ОСОБА_9 впізнала, як сусіда по квартирі ОСОБА_7 , на дії якого вона скаржилась. Коли працівники поліції попросили останніх зупинитись та з`ясовували у ОСОБА_7 обставини справи, ОСОБА_4 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, зненацька наніс один удар в область обличчя інспектору сектору реагування патрульної поліції Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , який знаходився під час виконання службових обов`язків, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у виді садна в ділянці обличчя.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

03.06.2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000268.

Відповідно до умов вищевказаної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000268, за спільною ініціативою та добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 345 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгоджене покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 345 КК України у виді 1 року обмеження волі та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням 1 рік та обмеженнями передбаченими ст. 76 КК України. Також в даній угоді зазначено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд вважає, що вищевказана угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи обвинуваченого, враховуючи позицію потерпілого, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим і потерпілим відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 345 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази у справі відсутні.

А тому, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 03 червня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному 29.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням 01 (один) рік.

Відповідно до п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З підстав передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1