УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Київського відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муховці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Київського відділення Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що досудовим слідством встановлено, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 13.07.2012, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду від 19.06.2013 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Бершадського районного суду від 26.02.2019, діючи повторно 23.04.2019 близько 01.30 год., перебуваючи разом із невстановленою слідством особою чоловічої статі на відкритій місцевості поблизу будинку №7, по вулиці Станіславського в місті Вінниці, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , який пересувався на мотоциклі марки «Viper», моделі «VM200-10», номер кузова НОМЕР_1 .

В подальшому у невстановленої слідством особи чоловічої статі та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом та майном ОСОБА_7 . Узгодивши спільний із вказаною невстановленою слідством особою чоловічої статі злочинний план, ОСОБА_4 несподівано для ОСОБА_7 , діючи відкрито, підбіг до останнього та шляхом ривка зіштовхнув його з мотоцикла, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після того як ОСОБА_7 опинився в лежачому положенні, ОСОБА_4 діючи умисно та відкрито для ОСОБА_7 почав наносити удари руками та ногами в ділянку тулуба та голови ОСОБА_7 , тим самим створив умови для невстановленої слідством особи чоловічої статі, щоб останній здійснив незаконне заволодіння вищезазначеним мотоциклом. Невстановлена слідством особа чоловічої статі, усвідомлюючи,* що ОСОБА_7 нездатний чинити опір щодо заволодіння його майном, але спостерігає за його діями, підійняв мотоцикл та зник разом з ним у невідомому напрямку. Після цього продовжуючи свій злочинний умисел та притримуючись спільного злочинного плану спрямованого на незаконне заволодіння майном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи відкрито, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий, шляхом ривка зірвав з шиї останнього два ланцюга та кулон у вигляді хрестика із срібла, а з лівої руки зірвав годинник марки «Amazfit Stratos Al 619».

В подальшому заволодівши майном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим мотоциклом марки «Viper», моделі «VM200-10», та майном ОСОБА_7 , спільно із невстановленою слідством особою чоловічої статі, розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України за вироком Вінницького районного суду від 13.07.2012, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду від 19.06.2013 та ч. З ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Бершадського районного суду від 26.02.2019, діючи повторно 23.04.2019 близько 01.30 год., перебуваючи разом із невстановленою слідством особою чоловічої статі на відкритій місцевості поблизу будинку №7, по вулиці Станіславського в місті Вінниці, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , який пересувався на мотоциклі марки «Viper», моделі «VM200- 10», номер кузова НОМЕР_1 .

В подальшому у невстановленої слідством особи чоловічої статі та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом та майном ОСОБА_7 . Узгодивши спільний із вказаною невстановленою слідством особою чоловічої статі злочинний план, ОСОБА_4 несподівано для ОСОБА_7 , діючи відкрито, підбіг до останнього та шляхом ривка зіштовхнув його з мотоцикла, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після того як ОСОБА_7 опинився в лежачому положенні, ОСОБА_4 діючи умисно та відкрито для ОСОБА_7 почав наносити удари руками та ногами в ділянку тулуба та голови ОСОБА_7 , тим самим створив умови для невстановленої слідством особи чоловічої статі, щоб останній здійснив незаконне заволодіння вищезазначеним мотоциклом. Невстановлена слідством особа чоловічої статі, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 нездатний чинити опір щодо заволодіння його майном, але спостерігає за його діями, підійняв мотоцикл та зник разом з ним у невідомому напрямку. Після цього продовжуючи свій злочинний умисел та притримуючись спільного злочинного плану спрямованого на незаконне заволодіння майном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи відкрито, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий, шляхом ривка зірвав з шиї останнього два ланцюга та кулон у вигляді хрестика із срібла, а з лівої руки зірвав годинник марки «Amazfit Stratos Al 619».

В подальшому заволодівши майном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим мотоциклом марки «Viper», моделі «VM200-10», та майном ОСОБА_7 , спільно із невстановленою слідством особою чоловічої статі, розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України «4» липня 2019 року:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муховці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки, Бершадським районним судом за ч. 3 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 23.04.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 26.04.2019; протоколом впізнання особи від 26.04.2019 за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом впізнання особи від 26.04.2019 за участю потерпілого ОСОБА_7 ; постановами про визнання предметів речовими доказами від 26.04.2019 та 03.10.2019 протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.05.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.05.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та протоколом огляду місця події від 03.05.2019.

ОСОБА_4 повідомлено про вчинення злочинів за вищевказаними обставинами, однак 14.07.2019 кримінальне провадження було зупинено на підставі встановлення місця знаходження ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_4 було затримано та 24.09.2019 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого закінчується 21.11.2019.

Двох місячний строк досудового розслідування завершується 10.11.2019, але постановою керівника Вінницької місцевої прокуратури строк досудового розслідування продовжений до 10.12.2019, у зв`язку з чим виникла необхідність в продовження строк тримання під вартою ОСОБА_4 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, із застосуванням насильства застава не визначалася. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки заявлені ризики не зменшилися, а виконати слідчі дії у встановлений строк не є можливим.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо продовження йому строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

24.09.2019 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком на 60 днів, а саме до 11 год. 20 хв. 21.11.2019 р.
08.11.2019 керівника Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000556 від 23.04.2019, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, до трьох місяців, тобто до 13.12.2019, про що внести відомості до ЄРДР.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 11 год. 20 хв. 21.11.2019.
На даний час завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою не представляється можливим, оскільки необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини вчинення ОСОБА_4 дій, які інкримінуються йому як злочинні, надати їм належну правову оцінку, а також провести інші слідчі та процесуальні дії, а саме: провести ряд судових експертизи, зокрема: судово-медичнуекспертизу; автотоварознавчу експертизу;провести комплекс заходів для встановлення спільника ОСОБА_4 ; ознайомити із матеріалами досудового розслідування потерпілого,підозрюваного.
Зі змісту положень ч. 3, 4 ст. 199 КПК України вбачається, що клопотання про продовженнястроку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна або без такої, особу підозрюваного, який не працює тобто не має постійного джерела доходу, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, який був вчинений в період іспитового строку, суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, в судовому порядку відносно нього було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання, суду надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 30 (тридцять) днів, тобто до 13 грудня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 діє до 13 грудня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя