Справа №639/7758/19
Провадження №1-кс/639/3694/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , ув`язненого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ув`язненого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненого на медичну допомогу під час тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ув`язненого ОСОБА_6 , в якій захисник просить:

- для проведення лікування наявних після одержання контузії та застосованих до ув`язненого ОСОБА_6 катувань та значного погіршення зору, зобов`язати начальника медичної частини №27 філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганських областях або особу, яка виконує його обов`язки, не пізніше двох робочих днів з моменту оголошення рішення суду підготувати медичну довідку про стан здоров`я ОСОБА_6 та запит до керівництва про його направлення на лікування до КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та КНП «Міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківська міської ради;

- зобов`язати начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» або особу, яка виконує його обов`язки, не пізніше двох робочих днів з дня одержання цього запиту забезпечити перевезення ОСОБА_6 до цього лікувального закладу та його цілодобову охорону під час його лікування та обстеження в ньому;

- зобов`язати начальника медичної частини №27 філії Державної Установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганських областях або особу, яка виконує його обов`язки, не пізніше десяти робочих днів з моменту оголошення рішення суду звернутися до спеціалізованої Медико-соціальної експертизи для встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності з приводу втрати ним зору та одержаної контузії;

- доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_6 , про застосування до нього катувань працівниками правоохоронних органів та здійснення спроби його вбивства та інших осіб.

В обґрунтування скарги захисник ОСОБА_5 зазначає, що працівниками правоохоронних органів при затриманні ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження та осколкові поранення, оскільки при його затриманні працівники поліції кинули гранату за його місцем знаходження, а потім відносно нього здійснювались катування та побиття, в тому числі із застосуванням електричного струму, доказом чого є медична документація в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та медичної допомоги ім. професора О.І. Мещанінова», де з 08.11.2014 року по 09.11.2016 року ОСОБА_6 здійснювали обстеження, надавали медичну допомогу та фіксували нанесені йому тілесні ушкодження.

Згідно медичної довідки у ОСОБА_6 було зафіксовані: 1) забої та гематоми м`яких тканин в області грудного відділу хребта; 2) забій грудної клітини зліва; 3) консолідований перелом V ребра зліва; 4) накладено шви на голові на місці осколкових поранень; 5) контузія внаслідок розриву гранати.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 неодноразово скаржився на головні болі, поганий зір, інші погіршення здоров`я, висловлював скарги на наявність гіпертонічної хвороби, ув`язненого не направляли до спеціалізованих медичних закладів для встановлення наявних захворювань та проведення медичного лікування, що призвело до погіршення стану його здоров`я.

Під час перебування під вартою та внаслідок застосування до ОСОБА_6 катувань, останній захворів на численні захворювання, лікування яких йому не можуть забезпечити в умовах тримання під вартою.

Ув`язненому не надається належна медична допомога та йому відмовляють в праві на освідування в МСЕК для одержання групи інвалідності.

На даний час у ОСОБА_6 під час перебування його під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» внаслідок не лікування одержаної ним контузії значно погіршився зір та він зовсім нічого не бачить, проте медичним персоналом установи на даний час не здійснено звернення до спеціалізованої МСЕК для встановлення групи інвалідності.

Внаслідок не направлення ОСОБА_6 до МСЕК для встановлення групи інвалідності порушуються права ув`язненого, надані йому ст.ст. 3, 17, 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні».

Під час судового засідання адвоката ОСОБА_5 та ув`язнений ОСОБА_6 доводи скарги підтримали та просили зазначену скаргу задовольнити.
Представник Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, пославшись на той факт, що ув`язненому ОСОБА_6 надається необхідна медична допомога в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти часткового задоволення скарги щодо зобов`язання уповноважених осіб Харківської міської медичної частини №27 забезпечити проведення медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_6 та надання йому необхідного медичного лікування.
Щодо вимог за скаргою про надання доручення Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, провести дослідження фактів про застосування працівниками правоохоронних органів до ув`язненого ОСОБА_6 катувань та фізичного насильства, на думку прокурора, положення ч. 6 ст. 206 КПК України не можуть бути застосовані слідчим суддею при розгляді зазначеної скарги, оскільки стадія досудового розслідування вже завершилась.

В частині вимог скарги адвоката ОСОБА_5 щодо оскарження бездіяльності посадових осіб щодо відмови у направленні медичних документів стосовно ув`язненого ОСОБА_6 до спеціалізованої МСЕК, прокурор зазначає про можливість оскарження зазначеної бездіяльності в порядку адміністративного судочинства.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

1. В частині вимог скарги адвоката ОСОБА_5 щодо ненадання ув`язненому ОСОБА_6 належної медичної допомоги під час утримання під вартою, слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 2.8 Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Враховуючи пояснення ув`язненого ОСОБА_6 , надані ними під час судового засідання, з урахуванням його скарг на погіршення стану здоров`я та скарг на ненадання йому належної медичної допомоги під час тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення вимог за скаргою в цій частині.

Таким чином, слідчим суддею приймається рішення про зобов`язання уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, організувати та забезпечити проведення повного медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_6 , із залученням лікарів КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» та залученням лікарів КНП ХОР «Міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, з проведенням необхідних медичних оглядів лікарів та призначенням необхідних досліджень, з урахуванням скарг на стан здоров`я ув`язненого ОСОБА_6 , для визначення наявних в ув`язненого ОСОБА_6 захворювань, призначення та забезпечення його медичного лікування.

2. Щодо доводів скарги адвоката ОСОБА_5 про застосування до ув`язненого ОСОБА_6 катувань та фізичного насильства працівниками правоохоронних органів, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

В рішенні ЄСПЛ від 09.10.2014 року у справі «Чанєв проти України» (заява № 46193/13, п. 28) судом зазначено, що після передачі справи на розгляд суду слідчий суддя може перевіряти підстави позбавлення обвинуваченого свободи (див., статтю 206 КПК).
Таким чином, повноваження слідчого судді щодо захисту прав людини згідно положень статті 206 КПК України не обмежуються лише стадією досудового розслідування у кримінальних проваджень.
Враховуючи той факт, що під час судового засідання ув`язненим ОСОБА_6 повідомлено про застосування до нього фізичного насильства при його затриманні, катування, фізичне побиття протягом декількох днів та застосування до нього електричного струму, що вчинялось працівниками правоохоронних органів (працівниками Управління Служби безпеки України у Луганській області та працівниками органів внутрішніх справ), слідчим суддею приймається рішення про надання доручення органу досудового розслідування провести дослідження зазначених фактів.

Таким чином, на підставі п. 2 ч. 6 ст. 206, 214 КПК України до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, направляється копія скарги адвоката ОСОБА_5 від 01.11.2019 року, для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

3. Щодо інших вимог за скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 Розділу V Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України від 15.08.2014 р. № 1348/5/572, медико-соціальну експертизу (встановлення або переогляд групи інвалідності) проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК) відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, повнолітнім засудженим за направленням УВП після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Зазначені діагностичні, лікувальні і реабілітаційні заходи проводяться у закладах охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості їх проведення у зазначених закладах вони проводяться у закладах охорони здоров`я у районі розташування УВП, які мають відповідні діагностичну і лікувальну бази.
Відповідно до пункту 17 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Враховуючи вищевикладене, оскільки на даний час щодо ув`язненого ОСОБА_6 не проведено повне медичне обстеження, не проведено необхідних досліджень, не встановлено діагноз та наявність у нього захворювань, тому слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги за скаргою адвоката ОСОБА_5 в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ув`язненого ОСОБА_6 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати та забезпечити проведення повного медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із залученням лікарів КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» та залученням лікарів КНП ХОР «Міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104, з проведенням необхідних медичних оглядів лікарів та призначенням необхідних досліджень, з урахуванням скарг на стан здоров`я ув`язненого ОСОБА_6 , для визначення наявних в ув`язненого ОСОБА_6 захворювань, призначення та забезпечення його медичного лікування.

На підставі п. 2 ч. 6 ст. 206, 214 КПК України надати доручення Територіальному управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 37), провести дослідження фактів, викладених в скарзі адвоката ОСОБА_5 від 01.11.2019 про застосування до ув`язненого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , насильства під час затримання та тримання в уповноваженому державному органі державної влади, для чого до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві направити копію скарги адвоката ОСОБА_5 від 01.11.2019 року, для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

У задоволенні інших вимог за скаргою адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 14.11.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1