Справа № 686/6788/16-к
Провадження № 1-кп/686/25/19
«01» серпня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 , обвинувачених: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та неповнолітнього ОСОБА_19 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_19 ОСОБА_20 , захисників адвокатів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , представників служби у справах дітей ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , розглянув об`єднане кримінальне провадження відносно,
ОСОБА_16 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2016 року за ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_17 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ч.3 ст.88, ст.89 КК України не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_19 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 10 класу Іванковецької НВК, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_18 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого слюсарем, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20 січня 2016 року, приблизно о 00 год. 15 хв., обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_19 , неподалік зупинки громадського транспорту «Юність», що по вул. Кам`янецькій, 3 у м. Хмельницькому, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_14 , за наступних обставин.
Так, у вказаний час та місці, помітивши незнайомого їм потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, підбігли до потерпілого та оточили його. При цьому, спочатку ОСОБА_16 , який розташувався перед потерпілим наніс один удар правим кулаком в область правого ока ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_18 , який знаходився позаду потерпілого зробив підніжку та повалив руками ОСОБА_14 на землю. Після цього, обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 нанесли ОСОБА_14 ще ряд ударів ногами в область обличчя, спини та ніг, подолавши таким чином опір потерпілого.
Далі, ОСОБА_18 став утримувати руки потерпілого, щоб останній не міг чинити опору, а ОСОБА_16 в цей час обшукав ОСОБА_14 , витягнув та забрав із задньої кишені штанів останнього гроші в сумі 80 гривень, пачку цигарок марки «LM» та дві запальнички марки «BIG», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. В цей же час ОСОБА_17 відшукав на землі неподалік та відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «Nokia» моделі 2330с2і, вартістю 198,75 гривень, із сім-картою оператора «Київстар», абонентський номер НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень, який в останнього випав під час побиття. Після цього, обвинувачені залишили місце пригоди.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , заподіяли потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 303,75 гривень, та спричинили тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри нижньої повіки правого ока та ділянки перенісся, крововиливу м`яких тканин правої навколо очної ділянки обличчя з переходом на правий бічний схил носа, ран верхньої повіки правого ока, рани нижньої повіки правого ока з пошкодженням цілісності нижнього сльозового канальця (без точного зазначення локалізації розриву), переломів кісток носу, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Такими протиправними діями обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, тобто розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, судом встановлено, що 20.01.2016 року, приблизно о 23 год. 40 хв., ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_19 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю хвіртки, вільно проникли на територію господарства, що по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 .
У подальшому, через вікно, проникли до розташованого на території вказаного господарства, житлового будинку, звідки таємно викрали праску марки «Tefal TurboRpo350» вартістю 304,00 грн., металеву каністру вартістю 237,50 грн., тепловентилятор марки «Saturn ST-HT7644» вартістю 142,50 грн., вудку марки «YUKON» з котушкою марки «Storm» вартістю 285 грн., вудку для зимової риболовлі, вартістю 38 грн., сачок вартістю 152 грн., кальян вартістю 1000 грн., після чого покинули приміщення будинку та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Всього, в результаті крадіжки, обвинувачені ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_19 завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2159 грн.
Також, в кінці січня 2016 року, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_17 спільно з неповнолітнім ОСОБА_28 , діючи повторно, за попередньою змовою, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, через паркан проникли на територію господарства, що по АДРЕСА_1 і належить потерпілому ОСОБА_9 .
Вказаними протиправними діями обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_19 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.3 cт.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, а за епізодом потерпілого ОСОБА_9 , крім того і в інше приміщення, вчинена повторно.
Винуватість обвинувачених у вчиненні злочинів підтверджується наступними, дослідженими судом доказами.
По епізоду обвинувачення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні розбійного нападу за ст.187 ч.2 КК України:
- показаннями потерпілого ОСОБА_14 про те, що в нічну пору з 19 на 20 січня 2016 року, коли він повертався додому, то неподалік зупинки «Юність» в напрямку парку відпочинку, його зупинили обвинувачені, яких було четверо та обступили. ОСОБА_16 розташувався навпроти потерпілого, ОСОБА_18 позаду, а ОСОБА_17 та ОСОБА_19 збоку. Спочатку, на прохання ОСОБА_16 він пригостив його цигаркою, а потім на вимогу віддати наявні у нього гроші відмовив. На це ОСОБА_16 наніс йому удар кулаком в обличчя, а потім, ОСОБА_18 ударом з заду збив його з ніг, від чого він впав на землю та прикрив обличчя руками. Після цього, обвинувачені стали наносити йому велику кількість ударів по різних частинах тіла, голові та ногах. Хто саме з обвинувачених і куди йому наносив удари він не бачив, але відчував одночасно удари з різних сторін. Коли ж він перестав пручатись, удари припинились. При цьому, ОСОБА_18 став утримувати його за руки, а ОСОБА_16 в цей час, обшукувати кишені його одягу та запитував де його мобільний телефон. З кишень одягу потерпілого ОСОБА_16 дістав та забрав гроші в сумі 80 гривень, пачку цигарок «LM», дві запальнички, а також оглянув паспорт ОСОБА_29 . При цьому, пригрозив фізичною розправою у випадку повідомлення про подію в правоохоронні органи. В цей час ОСОБА_17 підібрав неподалік на землі, мобільний телефон потерпілого марки «Nokia» моделі 2330с2і, який під час побиття випав у ОСОБА_14 , про що повідомив інших обвинувачених. Після цього обвинувачені залишили його лежати на землі та покинули місце пригоди. Через якийсь час його виявив на місці пригоди свідок ОСОБА_30 , який надав йому допомогу, викликав швидку та поліцію. Внаслідок нападу обвинувачених ОСОБА_14 було заподіяно матеріальних збитків на суму 303,75 гривень, а також спричинено тілесні ушкодження;
- показаннями свідка ОСОБА_30 з яких слідує, що в ніч на 20 січня 2016 року, коли він гуляв з дівчиною, то неподалік кооперативного коледжу у м. Хмельницькому побачив компанію дівчат та хлопців приблизно до 10 чоловік, які розмовляли. Неподалік від них, рухаючись в напрямку парку, він спочатку побачив на землі розкидані речі, а саме шапку, проїзний квиток, паспорт, сліди крові на снігу, а потім потерпілого ОСОБА_14 , який просив про допомогу і пояснив що його побили та пограбували, а саме викрали телефон та гроші. При цьому, потерпілий скаржився на болі. ОСОБА_30 також бачив, що обличчя ОСОБА_14 було побите і в крові. Тоді він викликав поліцію на місце пригоди;
- про те, що у вечірній та нічний час з 19.01.2016 року на 20 січня зустрічалась і гуляла в компанії з подругою ОСОБА_31 , а також обвинуваченими ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 у місті Хмельницькому пояснила в суді свідок ОСОБА_32 . При цьому, підтвердила, що бачила як неподалік зупинки «Юність» у обвинувачених була бійка з невідомим. Після закінчення бійки хтось з обвинувачених вихвалявся здобутим мобільним телефоном та тим, що гарно пострибав по потерпілому;
- показаннями обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_33 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , кожного окремо, які підтвердили, що у зазначений час вони дійсно перебували на місці пригоди, де відбулось побиття потерпілого ОСОБА_14 . При цьому, ОСОБА_16 пояснив, що саме він наносив удари потерпілому, а ОСОБА_17 підтвердив, що саме він на місці бійки знайшов та забрав собі телефон потерпілого.
Крім того, вина обвинувачених підтверджується і іншими, дослідженими судом доказами, зокрема:
- відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2016 року про заяву потерпілого ОСОБА_14 в правоохоронні органи щодо притягнення до відповідальності невідомих осіб, які 20.01.2016 року, приблизно в 00 год., у м. Хмельницькому спричинили йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 80 грн.;
- наявність та належність мобільного телефону марки «Nokia» моделі 2330с2і потерпілому ОСОБА_14 , який у нього було відкрито викрадено обвинуваченими ніким з учасників судового провадження не оспорюється та підтверджується фіскальним чеком про придбання та гарантійним талоном на вказаний мобільний телефон;
- місце вчинення кримінального правопорушення підтверджується відомостями з протоколу огляду місця події від 20.01.2016 року з долученою фототаблицею, під час проведення якого виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору;
- перебування обвинувачених у зазначений час, поряд з місцем події, крім вищенаведених показань потерпілого, свідків і самих обвинувачених підтверджується також і відомостями із заяви потерпілого та протоколу огляду місця події від 10.02.2016 року щодо передачі потерпілим ОСОБА_14 слідчому DVD-диску визнаного речовим доказом з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе «Анталія», що у м. Хмельницькому по вул. Кам`янецькій, протоколу огляду диска від 10.02.2016 року та самого відеозапису, під час дослідження якого судом, обвинувачені підтвердили, що саме вони зафіксовані на такому відеозаписі, коли у нічний час, неподалік від місця пригоди купували каву;
- характер, локалізація, давність і механізм утворення та ступінь тяжкості виявлених у потерпілого ОСОБА_14 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного експерта №100 від 24.03.2016 року, де зокрема зазначено, що згідно сукупності даних отриманих за час виконання судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_14 станом на 20-27.01.2016 року ( відомий період часу, на протязі якого він перебував під спостереженням лікарів спеціалістів ) виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри нижньої повіки правого ока та ділянки перенісся, крововиливу м`яких тканин правої навколо-очної ділянки обличчя з переходом на правий бічний схил носа, ран верхньої повіки правого ока, правого бічного схилу носа, тотального крововиливу під кон`юктиву правого ока, рани нижньої повіки правого ока з пошкодженням цілості нижнього сльозового канальця (без точного зазначення локалізації розриву), переломів кісток носу, струсу головного мозку. Перелічені вище ушкодження могли утворитися від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмами «удар» (крововиливи), «удар-тертя» (садна), «удар-розтягнення-розрив» (рани), «удар-деформація» (переломи), «удар» (струс головного мозку), про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Судячи за кольором і станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 5-ти 7-ми діб до моменту початку судово-медичної експертизи 27.01.2016 року, що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення експертизи. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого не виключають можливості їх утворення за тих обставин, які вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи внаслідок нанесення декількох ударів кулаком в ділянку правого ока та носа ОСОБА_14 .
Про те, що саме обвинувачені за викладених в описовій частині вироку обставин напали на нього, спричинили тілесні ушкодження та заволоділи мобільним телефоном і грошима, потерпілий ОСОБА_29 послідовно стверджував і в ході досудового розслідування, що підтверджується:
- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого від 28.03.2016 року та відеозаписом такої слідчої дії, в ході проведення якої потерпілий ОСОБА_29 продемонстрував механізм спричинення йому обвинуваченими тілесних ушкоджень. А можливість утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень за тих обставин, які він продемонстрував під час такого слідчого експерименту підтверджується висновком судово-медичного експерта №409 від 07.04.2016 року;
- відомостями з протоколів пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_29 та обвинувачених, кожного окремо, серед інших сторонніх осіб від 24 лютого 2016 року (два протоколи), 10 та 15 березня 2016 року, з яких слідує, що потерпілий серед інших представлених йому осіб переконливо вказав саме на обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 .
Також вина обвинувачених підтверджується і речовими доказами, а саме СD-R диском із записом телефонних з`єднань викраденого телефону, який відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.02.2016 року та протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2016 року здобуто слідчим у встановленому законом порядку. Відомостями з протоколу огляду речей і документів від 24.02.2016 року підтверджується те, що мобільний номер телефону № НОМЕР_2 (як з`ясовано яким користувався ОСОБА_17 ) увімкнений в мобільний термінал № НОМЕР_3 (тобто викрадений у потерпілого мобільний телефон) 20.01.2016 року об 00:28:03 і продовжує в подальшому працювати у тому ж мобільному терміналі.
Даними протоколу огляду місця події від 21.02.2016 року підтверджується, що вищезазначений мобільний телефон належний потерпілому ОСОБА_29 в ході досудового розслідування був виявлений та вилучений у обвинуваченого ОСОБА_17 , визнаний згідно постанови слідчого від 24.02.2016 року речовим доказом та згідно розписки потерпілого ОСОБА_29 від 15.03.2016 року передано останньому на відповідальне зберігання.
Інкримінована обвинуваченим вартість викраденого мобільного телефону марки «Nokia» моделі 2330с2і, в сумі 198,75 гривень, станом на момент вчинення злочину, тобто 20.01.2016 року ніким з учасників судового провадження не оспорюється та підтверджується висновком експерта № 209т від 02.03.2016 року.
Таким чином, оцінюючи вищенаведені представлені суду докази, кожен окремо, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для визнання ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 поза розумним сумнівом, винуватими у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні за викладених в описовій частині вироку обставин розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_29 і кваліфікує дії обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При цьому суд відхиляє як безпідставні заяви обвинувачених та їх захисників про непричетність ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 до вчинення такого злочину і необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_16 , який самостійно вчинив побиття потерпілого з неприязних мотивів, на інший менш суворий злочин. Оскільки такі заяви повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які в свою чергу повністю узгоджуються між собою і не довіряти яким у суда не має підстав, а крім того такі заяви обвинувачених є очевидно вмотивованими бажанням пом`якшити своє покарання за фактично скоєне.
По епізодам обвинувачення ОСОБА_17 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України:
- показаннями обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , кожного окремо, які повністю визнали свою винуватість за обвинуваченням у вчиненні таємного викрадення майна з житла належного потерпілій ОСОБА_8 та частково стосовно обсягу, визнали свою винуватість за обвинуваченням у вчиненні крадіжки з житла та іншого приміщення належного потерпілому ОСОБА_9 . Крім того, заперечували вчинення таких злочинів спільно з ОСОБА_16 . При цьому, обвинувачені показали, що дійсно, попередньо домовившись про вчинення крадіжки, 20 січня 2016 року, приблизно о 23 год. 40 хв., проникли на територію господарства, що по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де через вікно, проникли до житлового будинку, звідки таємно викрали праску марки «Tefal», металеву каністру, тепловентилятор марки «Saturn», вудку з котушкою, вудку для зимової риболовлі, сачок та кальян після чого покинули приміщення будинку та в подальшому поділили викрадене майно між собою. Крім того, в кінці січня 2016 року, приблизно о 22 год. 40 хв., вони, попередньо домовившись про вчинення крадіжки, через паркан проникли на територію господарства, що по АДРЕСА_1 і належить потерпілому ОСОБА_9 , де відчинили ворота і проникли в приміщення гаража звідки викрали 4 стяжні ремені до автомобіля, електрогенератор та санки, на яких вивезли електрогенератор з території господарства потерпілого. В будинок потерпілого вони не проникали і інших речей не викрадали. В подальшому вони відвезли викрадений електрогенератор за місцем проживання ОСОБА_16 , який його відремонтував, після чого вони разом з останнім відвезли на автомобілі ОСОБА_34 та здали в ломбард такий електрогенератор, а виручені кошти поділили між собою. Про те, що електрогенератор, а також інше майно, яке вони зберігали в ОСОБА_16 викрадені, вони останньому не повідомляли. Вартість викраденого майна не оспорюють, в скоєному щиро розкаюються;
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 з яких слідує, що останній раз вона відвідувала належне їй господарство що по АДРЕСА_1 30 грудня 2015 року все було в порядку, а коли 24 січня 2016 року дізналась від знайомого про крадіжку, то приїхала за вищевказаною адресою і виявила незаконне проникнення в будинок, пошкоджені люстри, розкидані речі, пошкодження стін та зникнення вищевказаного майна про що заявила в правоохоронні органи. Підтверджує кількість та вартість викраденого майна;
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 з яких слідує, що на початку лютого приїхавши до належного йому господарства що по АДРЕСА_1 , виявив сліди незаконного проникнення до будинку та гаражного приміщення у зв`язку з чим викликав працівників поліції. В ході огляду виявив зникнення належного йому вищевказаного майна, кількість і вартість якого підтверджує;
- про те, що дійсно в кінці січня 2016 року, на прохання знайомого ОСОБА_17 з с. Іванківці в ломбард розташований в м. Хмельницькому, неподалік зупинки «Юність», перевозив на власному автомобілі електрогенератор жовтого кольору, підтвердив в суді свідок ОСОБА_35 . Також, пояснив, що наскільки він зрозумів, такий електрогенератор належав ОСОБА_17 , який його здавав в ломбард у зв`язку з потребою в грошах. При цьому, також були присутні ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , які допомагали ОСОБА_17 . Про те, що вказаний електрогенератор було викрадено обвинуваченими він дізнався пізніше від працівників поліції, які його допитували;
- обвинувачений ОСОБА_16 підтвердив, що ОСОБА_17 та ОСОБА_19 в кінці січня привезли до нього електроегенератор, який він спочатку ремонтував, а потім допомагав останнім здати в ломбард в м. Хмельницькому. Про те, що такий електрогенератор ОСОБА_17 та ОСОБА_19 викрали він не знав;
- про те, що в кінці січня 2016 року, коли він в с.Іванківці працював в гаражі, ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 просили його відвезти на власному автомобілі жовтий електрогенератор в ломбард в місто Хмельницький, щоб продати, на що він відмовив, пояснив в суді і свідок ОСОБА_36 . Крім того. зазначив, що в період з весни по осінь 2015 року ОСОБА_16 винаймав у нього житло. Обвинувачені йому пояснювали, що такий електрогенератор вони позичили, щоб продати, а від дільничого він пізніше дізнався, що такий електрогенератор було викрадено;
Крім того, вина обвинувачених підтверджується і іншими доказами, а саме:
- даними протоколів прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, відповідно від 24.01.2016 року та 02.02.2016 року;
- відомостями з протоколів огляду місця події, з долученими фототаблицями, а саме господарств та розташованих на їх території будинків та інших приміщень, відповідно належних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 24.01.2016 року та від 02.02.2016 року, якими підтверджується місце скоєння злочинів;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2016 року за участі ОСОБА_17 з долученою фототаблицею, в ході проведення якого останній на місці пригоди вказав звідки вчиняв крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 ;
- бірками на золоті прикраси наданими потерпілим ОСОБА_9 на підтвердження наявності та належності майна;
- довідкою генерального директора ломбарду «Заставно-кредитний дім» про здачу 28.01.2016 року ОСОБА_17 бензинового електрогенератора;
- відеозаписом з камер зовнішнього та внутрішнього спостереження вказаного ломбарду в період з 13 год 45 хв. по 14 год. 15 хв. 28.01.2016 року, який в якості додатку до вищевказаної довідки надано органу досудового розслідування генеральним директором ;
- довідками та висновками експертів товарознавців №83 від 12.02.2016 року та №103 від 10.02.2016 року про вартість викраденого майна.
При цьому, суд відхиляє як очевидно вмотивовані бажанням пом`якшити свою відповідальність за фактично скоєне заперечення обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_19 про викрадення і іншого крім визнаного ними, майна належного потерпілому ОСОБА_9 , оскільки такі їх заперечення спростовуються вищенаведеними доказами не довіряти яким у суда не має підстав.
Таким чином, оцінюючи вищенаведені представлені суду докази, кожен окремо, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для визнання ОСОБА_17 та ОСОБА_19 поза розумним сумнівом, винуватими у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні за викладених в описовій частині вироку обставин кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, а за епізодом потерпілого ОСОБА_9 , крім того і в інше приміщення, вчинена повторно.
За цими ж епізодами вчинення крадіжок органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення і ОСОБА_16 в тому, що він 20.01.2016, близько 23 години, разом з ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували біля приміщення продовольчого магазину «СМАК», що по вул. Центральній в с. Олешин Хмельницького району та розмовляли.
Під час вказаної розмови, ОСОБА_16 повідомив їм, що достовірно знає, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 зберігаються матеріальні цінності та запропонував останнім вчинити крадіжку з приміщення будинку, на що вони погодились.
Надалі, 20.01.2016, близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_16 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю хвіртки, вільно проникли на територію господарства, що по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 .
У подальшому, ОСОБА_16 , перебуваючи на території вищевказаного господарства та пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає за допомогою металевого лома, який він заздалегідь приніс із собою, відчинив метало-пластикове вікно, через яке разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_28 проникли до приміщення вказаного житлового будинку.
Надалі, перебуваючи у приміщені житлового будинку, вони виявили там праску марки «Tefal TurboRpo350» вартістю 304,00 грн., металеву каністру вартістю 237,50 грн., тепловентилятор марки «Saturn ST-HT7644» вартістю 142,50 грн., вудку марки «YUKON» з котушкою марки «Storm» вартістю 285 грн., вудку для зимової риболовлі, вартістю 38 грн., сачок вартістю 152 грн., кальян вартістю 1000 грн., які за попередньою змовою умисно, з корисливого мотиву, таємно викрали, після чого покинули приміщення будинку та в подальшому розпорядились викраденим майном, як своїм власним.
Всього, в результаті крадіжки, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_19 завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2159 грн.
Вказані, інкриміновані ОСОБА_16 протиправні дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 cm.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Окрім того, ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що він в кінці січня 2016 року, близько 22 години, разом із ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували біля приміщення продовольчого магазину «СМАК», що по вул. Центральній в с. Олешин Хмельницького району та розмовляли.
Під час вказаної розмови, ОСОБА_16 повідомив їм, що достовірно знає, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , зберігаються матеріальні цінності та запропонував останнім вчинити крадіжку з приміщення будинку, на що вони погодились.
Надалі, в кінці січня 2016 року, близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_16 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, перелізли через паркан господарства, що по АДРЕСА_1 та проникли на його територію.
В подальшому, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 перебуваючи на території господарства та пересвідчившись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, через третє вікно, яке знаходилося праворуч від входу до будинку, шляхом пошкодження захисної металевої решітки на ньому, проникли до житлового будинку.
Перебуваючи в приміщені житлового будинку, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_19 виявили там санчата вартістю 208 грн., жорсткий диск марки «WD» об`ємом 300 Gb вартістю 500 грн, брошку вагою 2,19 г. з золота 585 проби вартістю 572 грн. за грам на загальну суму 1252,68 грн., кольє вагою 2,67 г. з золота 585 проби вартістю 572 грн. за грам на загальну суму 1527,24 грн., всього на загальну суму 3487,92 грн., належного ОСОБА_9 , які за попередньою змовою умисно, таємно викрали.
Після викрадення майна із житлового будинку, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_19 , відчинили, невстановленим слідством способом, ворота гаражу, який знаходився на території господарства, що по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_9 , в якому виявили бензиновий електрогенератор марки «Firman SPG 3000» вартістю 2500 грн., 4 стяжні ременя до автомобіля вартістю 150 грн., кожен на загальну суму 600 гривень, мідний провід від електрозварки без ізоляції вагою 22,3 кг. вартістю 165 кг. за кілограм на загальну суму 3679,5 грн., всього на загальну суму 6779,5 грн., належного ОСОБА_9 ,які за попередньою змовою, з корисливого мотиву, умисно, таємно викрали, після чого покинули територію господарства та в подальшому розпорядились викраденим майном, як своїм власним.
Зазначені, інкриміновані ОСОБА_16 протиправні дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 cm.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та приміщення.
Одночасно, органом досудового розслідування ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні і інших злочинів, зокрема за ч.1 ст.304 КК України в тому, що він 20.01.2016, близько 23 години, перебуваючи біля приміщення продовольчого магазину «СМАК», що по вул. Центральній в с. Олешин Хмельницького району, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що неповнолітньому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виповнилось 18-ти років, шляхом підбурювання та переконання, підмовив останнього на вчинення крадіжки майна з будинку, що по АДРЕСА_1 , розповівши при цьому, як саме можна діяти в даному випадку, схиливши таким чином ОСОБА_19 до вчинення злочинів.
Так, 20.01.2016, близько 23 години 40 хвилин. ОСОБА_16 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю хвіртки, вільно проникли на територію господарства, що по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 .
У подальшому, ОСОБА_16 , перебуваючи на території вищевказаного господарства та пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає за допомогою металевого лома, який він заздалегідь приніс із собою, відчинив метало-пластикове вікно, через яке разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_28 проникли до приміщення вказаного житлового будинку.
Надалі, перебуваючи у приміщені житлового будинку, вони виявили там праску марки «Tefal TurboRpo350» вартістю 304,00 грн., металеву каністру вартістю 237,50 грн., тепловентилятор марки «Saturn ST-HT7644» вартістю 142,50 грн., вудку марки «YUKON» з котушкою марки «Storm» вартістю 285 грн., вудку для зимової риболовлі, вартістю 38 грн., сачок вартістю 152 грн., кальян вартістю 1000 грн., які за попередньою змовою умисно, з корисливого мотиву, таємно викрали, після чого покинули приміщення будинку та в подальшому розпорядились викраденим майном, як своїм власним.
Всього, в результаті крадіжки, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_19 завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2159 грн.
Окрім того, в кінці січня 2016 року, близько 22 години, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_16 та неповнолітнім ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували біля приміщення продовольчого магазину «СМАК», що по вул. Центральній в с. Олешин Хмельницького району та розмовляли.
Під час вказаної розмови, ОСОБА_16 повідомив їм, що достовірно знає, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_9 , зберігаються матеріальні цінності та запропонував останнім вчинити крадіжку з приміщення будинку, на що вони погодились.
Надалі, в кінці січня 2016 року, близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_16 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_17 та неповнолітнім ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, перелізли через паркан господарства, що по АДРЕСА_1 та проникли на його територію.
В подальшому, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 перебуваючи на території господарства та пересвідчившись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, через третє вікно, яке знаходилося праворуч від входу до будинку, шляхом пошкодження захисної металевої решітки на ньому, проникли до житлового будинку.
Надалі, перебуваючи в приміщені житлового будинку ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_19 виявили там санчата вартістю 208 грн., жорсткий диск марки «WD» об`ємом 300 Gb вартістю 500 грн, брошку вагою 2,19 г. з золота 585 проби вартістю 572 грн. за грам на загальну суму 1252,68 грн., кольє вагою 2,67 г. з золота 585 проби вартістю 572 грн. за грам на загальну суму 1527,24 грн., всього на загальну суму 3487,92 грн., належного ОСОБА_9 , які за попередньою змовою умисно, таємно викрали.
Після викрадення майна із житлового будинку, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_19 , відчинили, невстановленим слідством способом, ворота гаражу, який знаходився на території господарства, що по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_9 , в якому виявили бензиновий електрогенератор марки «Firman SPG 3000» вартістю 2500 грн., 4 стяжні ременя до автомобіля вартістю 150 грн., кожен на загальну суму 600 гривень, мідний провід від електрозварки без ізоляції вагою 22,3 кг. вартістю 165 кг. за кілограм на загальну суму 3679,5 грн., всього на загальну суму 6779,5 грн., належного ОСОБА_9 ,які за попередньою змовою, з корисливого мотиву, умисно, таємно викрали, після чого покинули територію господарства та в подальшому розпорядились викраденим майном, як своїм власним.
Зазначені протиправні дії, інкриміновані ОСОБА_16 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочину діяльність.
Крім цього, ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що він будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), на шлях виправлення не став та вчинив ряд нових умисних злочинів проти власності, за наступних обставин.
Так, 09.01.2016, близько 23 години, ОСОБА_16 перебуваючи неподалік території будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,005 га за адресою АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку із приміщення вищевказаного будинку.
Надалі, ОСОБА_16 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, 09.01.2016, близько 23 години, за допомогою фізичної сили, переліз через паркан, який огороджував територію господарства розташованого на земельній ділянці площею 0,005 га за адресою АДРЕСА_1 та, перебуваючи на території вищевказаного господарства, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом видавлюваня, руками відчинив метало-пластикове вікно, через яке проник до приміщення будинку, що належить ОСОБА_10 .
Надалі, ОСОБА_16 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні вказаного вище будинку, знайшов та умисно, з корисливого мотиву, таємно викрав цифровий ефірний приймач марки "Romsat" моделі «Т2070» вартістю 454,28 гривень та музичні колонки марки "Optima" моделі «ОРТ-168» вартістю 477,45 грн., після чого, через вікно, покинув приміщення будинку та разом з викраденим пішов до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 .
Всього, в результаті крадіжки, ОСОБА_16 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 931,73 грн.
Також, ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що він 13.01.2016, близько 23 години 30 хвилин, діючи повторно, перебуваючи неподалік території господарства що по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку із приміщення вищевказаного житлового будинку.
Надалі, ОСОБА_16 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, 13.01.2016, близько 23 години 30 хвилин, за допомогою фізичної сили, переліз через паркан, який огороджував територію господарства та, перебуваючи на території вищевказаного господарства, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом видавлювання, руками відчинив метало-пластикове вікно, через яке проник до приміщення будинку, що належить ОСОБА_12 .
Надалі, ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні вказаного вище будинку, знайшов та умисно, з корисливого мотиву, таємно викрав чоловічу куртку марки «PUMA» вартістю 180 грн., грошові кошти у сумі 100 грн. та подовжувач довжиною 30 м. вартістю 450 грн., після чого покинув приміщення будинку та разом з викраденим пішов до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 .
Всього, в результаті крадіжки, ОСОБА_16 завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 730 грн.
Також, ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що 21.01.2016, близько 23 години, він, діючи повторно, перебуваючи неподалік території господарства що по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку із приміщення вищевказаного житлового будинку.
Надалі, ОСОБА_16 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, 21.01.2016, близько 23 години, переліз через паркан, який огороджував територію господарства, що по АДРЕСА_1 та, перебуваючи на території вищевказаного господарства, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом вибиття, відчинив вхідні двері, через які проник до приміщення будинку, що належить ОСОБА_11 .
В подальшому, ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні вказаного вище будинку, знайшов та умисно, з корисливого мотиву, таємно викрав зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Nokia» вартістю 50 грн., 10 ложок з нержавіючої сталі вартістю 20 грн. за одну на загальну суму 200 грн., 10 вилок з нержавіючої сталі вартістю 20 грн. за одну на загальну суму 200 грн., 4 ножі з нержавіючої сталі вартістю 50 грн. кожен на загальну суму 200 грн., 4 фарфорові кружки вартістю 30 грн. кожна на загальну суму 120 грн., після чого вийшов з приміщення будинку та разом з викраденим пішов до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 .
Всього, в результаті крадіжки, ОСОБА_16 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 770 грн.
Крім цього, ОСОБА_16 обвинувачується в тому, що він 23.01.2016, близько 23 години, діючи повторно, перебуваючи неподалік території господарства, що по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку із приміщення вищевказаного житлового будинку.
В подальшому, ОСОБА_16 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, переліз через паркан, який огороджував територію господарства, що по АДРЕСА_1 та, перебуваючи на території вищевказаного господарства, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом вибиття, відчинив вхідні двері, через які проник до приміщення будинку, що належить ОСОБА_13 .
В подальшому, ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні вказаного вище будинку, знайшов та умисно, з корисливого мотиву, таємно викрав універсальний секатор ТМ «Оазис» вартістю 350 грн. та подовжувач довжиною 15 м. довжиною 350 грн., після чого покинув приміщення будинку та разом з викраденим пішов до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 .
Всього, в результаті крадіжки, ОСОБА_16 завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 700 грн.
Інкриміновані ОСОБА_16 протиправні дії за таким обвинуваченням органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 cm.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Дослідивши всі представленні суду докази стосовно такого обвинувачення, суд приходить до переконання, що воно не знайшло свого підтвердження достатніми та належними доказами, а відтак обвинувачений ОСОБА_16 підлягає виправданню за таким обвинуваченням з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.373 КПК України, тобто у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Під законністю, в свою чергу, відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 КПК України розуміється, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень частин 2-4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
За результатами судового розгляду, судом встановлено, що вищевказаних вимог Закону, як і інших, зазначених нижче, органом досудового розслідування, належним чином не виконано, оскільки досудове розслідування проведено не повно і однобічно, а крім того очевидно упереджено так, як необхідні і обов`язкові слідчі (розшукові) дії не проведені, а окремі з доказів, які сторона обвинувачення подала суду на підтвердження висунутого такого обвинувачення ОСОБА_16 , отримані з недотриманням вимог КПК України, у зв`язку з чим в силу положень ч.2 ст.86, ст.87 КПК України визнаються судом недопустимими та не приймаються до уваги. Разом з тим, в сукупності представлені докази, на переконання суду, є не достатніми для підтвердження інкримінованого ОСОБА_16 такого обвинувачення.
Відповідно до пунктів 1-5 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.
По епізодах викрадення майна потерпілих: за ч.3 ст.185 КК України.
Як свідчить аналіз представлених суду доказів, вказане обвинувачення ОСОБА_16 головним чином грунтувалось на припущеннях органу досудового слідства про причетність останнього до вчинення і таких злочинів з огляду на відомості про його особу, а саме схильність і наявність судимостей за вчинення корисливих злочинів проти власності з проникненням у житло. Представлені ж суду в якості доказів, лише показання потерпілих, протоколи прийняття заяв від потерпілих про вчинене кримінальне правопорушення та огляду місця події, документи про його вартість, підтверджують, на думку суду, тільки факт вчинення крадіжок і жодним чином не вказують на причетність до їх скоєння обвинуваченого ОСОБА_16 . В свою чергу обвинувачений, в судовому засіданні, заперечував скоєння ним вказаних кримінальних правопорушень і такі його твердження, на думку суду, залишились не спростованими. Так саме, заперечували причетність ОСОБА_16 до вчинення крадіжок у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спільно з ними і обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Відносно ж відомостей зазначених у протоколі проведення слідчого експерименту в ході досудового розслідування за участі ОСОБА_16 про нібито його причетність до скоєння таких злочинів пояснив, що не розумів змісту та мети такої слідчої дії, оскільки погодився на участь в її проведенні, будучи раніше затриманим, на прохання слідчого в якості свідка чи понятого. При цьому, прав і обов`язків слідчий йому не роз`яснював, а по кінцевому ж рахунку його обманув.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Що ж стосується посилань прокурора на відомості з протоколів огляду місця події від 28.01.2016 року, 01.02.2016 року, а фактично огляду житла, за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , то такі відомості суд визнає не допустимими доказами, через грубе порушення слідчим вимог ч.2 ст.237, ч.3 ст.233, ст.234 КПК України при проведенні вказаних слідчих дій, тобто проведення огляду житла поза судовим контролем, без дозволу слідчого судді, на що обгрунтовано посилались захисники. Не допустимими, у зв`язку з цим, а крім того через порушення слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України, тобто не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, є і визнані речовими доказами, вилучені під час таких оглядів житла обвинувачених предмети і речі, схожі до викрадених у потерпілих, окремі з яких без проведення у встановленому КПК України порядку впізнання передано потерпілим. Не допустимими суд визнає і висновки експертів №99т від 08.02.2016 року та №174т від 19.02.2016 року, щодо оцінки вилученого під час вищевказаних оглядів майна, оскільки згідно ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може грунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
Будь-яких інших достатніх та допустимих доказів, які б безпосередньо підтверджували причетність ОСОБА_16 до вчинення вищезазначених злочинів суду не представлено.
У зв`язку з цим, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, ОСОБА_16 підлягає виправданню за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Так саме за недоведеністю що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим підлягає виправданню ОСОБА_16 і за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.304 КК України, а саме втягнення неповнолітнього у злочину діяльність, оскільки будь-яких доказів на підтвердження такого обвинувачення суду не представлено. Натомість потерпілий за таким обвинуваченням ОСОБА_19 заперечував, як участь ОСОБА_16 у вчиненні спільно з ним крадіжок так і будь-яких дій з боку останнього спрямованих на втягнення ОСОБА_19 , як неповнолітнього у злочину діяльність. Заперечував свою вину в такому обвинуваченні і ОСОБА_16 .
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кожним з них злочинів, відомості про осіб винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, а також роль кожного з обвинувачених при вчиненні злочинів.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_18 скоїли, один, а ОСОБА_17 та ОСОБА_19 по два тяжких корисливих злочини проти власності, які характеризуються підвищеною суспільною небезпекою.
При цьому, ОСОБА_16 вчинив злочин маючи не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів, під час іспитового строку, що на думку суду свідчить про особливу зухвалість його дій і відверте не бажання ставати на шлях виправлення.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта, як на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень так і на теперішній час ОСОБА_16 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, примусового лікування не потребує. Оцінюючи такі висновки експертів суд визнає їх достатньо обгрунтованими. а тому погоджуючись з такими висновками визнає ОСОБА_16 осудним та відповідальним за фактично скоєне.
Обвинувачений ОСОБА_17 в силу положень ст.ст.88,89 КК України вважається не судимими, а обвинувачені ОСОБА_18 та неповнолітній ОСОБА_19 притягуються до кримінальної відповідальності вперше.
Разом з тим, суд враховує, що всі обвинувачені на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, за місцем проживання ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 характеризуються посередньо, а ОСОБА_18 з позитивної сторони.
Також суд враховує, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_18 , який влаштувався на роботу, створив сім`ю, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження та дружину. Обвинувачений ОСОБА_19 являється дитиною сиротою, в малолітньому віці втратив батьків, виховується без їх турботи в багатодітній сім`ї, під піклуванням сестри, в складних матеріальних умовах.
Обставин, які б обтяжували покарання всіх обвинувачених судом не встановлено.
В якості обставини що пом`якшує покарання ОСОБА_17 за обвинуваченням у вчиненні викрадення чужого майна суд враховує його щире каяття, вибачення перед потерпілими.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд враховує, те що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, частково добровільно відшкодував спричинені збитки потерпілому ОСОБА_14 , позицію останнього щодо пом`якшення покарання ОСОБА_18 , наявність на утриманні останнього малолітньої дитини та дружини.
В якості обставин що пом`якшують покарання ОСОБА_19 суд враховує те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, скоїв злочини в неповнолітньому віці, щиро розкаявся у вчиненні крадіжок.
Враховуючи вищевикладене, а також конкретні обставини справи, наявність декількох пом`якшуючих покарання ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням відомостей про осіб винних, не значної вартості викраденого майна, позиції потерпілого, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_37 та ОСОБА_19 ст.69 КК України та призначити їм покарання за скоєний злочин за ч.2 ст.187 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини того ж Кодексу, а також враховуючи тяжкість злочину, осіб винних, молодий вік та конкретні обставини справи, зокрема заява - клопотання мешканців сіл Іванківці, Калинівка, Олешин щодо зобов`язання забезпечити належну поведінку ОСОБА_18 , суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_37 та ОСОБА_19 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до кожного з них ст.75 КК України, а ОСОБА_19 крім того ст.104 того ж Кодексу і звільняє від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків згідно ст.76 того ж Кодексу.
Вирішуючи цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я в особі Хмельницької обласної лікарні про стягнення солідарно з обвинувачених: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а у разі відсутності коштів в останнього з піклувальника ОСОБА_20 витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_29 в сумі 2078 (дві тисячі сімдесят вісім) грн., суд враховує, що всі обвинуваченні визнали такий позов в повному обсязі, вимоги ж прокурора за таким позовом належним чином обгрунтовані і підтверджуються вищенаведеними доказами. Розмір позовних вимог, що складається з вартості лікування, підтверджується представленою суду довідкою №35 від 11.04.2016 року за підписом головного лікаря, головного бухгалтера та економіста Хмельницької обласної лікарні, а тому такий позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Враховуючи, конкретні обставини справи, а також те, що на момент ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_19 вже являється повнолітнім, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених вартість лікування потерпілого в рівних частинах.
Враховуючи засудження обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до реального покарання, раніше обрані їм запобіжні заходи слід залишити без змін.
Враховуючи рішення Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_38 та ОСОБА_39 слід здійснити згідно положень Закону України №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р.
Процесуальні витрати по справі, пов?язані з обвинуваченням визнаним судом доведеним в сумі 965 грн. 64 коп. підлягають стягненню з обвинувачених, а в іншій частині процесуальні витрати в загальній сумі 491 грн. 04 коп. - покласти на рахунок держави.
Речові докази по справі, зазначені в постановах слідчого вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України, а саме документи, диски з відеозаписами зберігати при матеріалах справи, інші речі повернути за належністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371,373,374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією майна.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_16 за сукупністю вироків призначити шляхом часткового приєднання до основного покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2016 року за ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України і остаточно призначити у виді позбавлення волі строком на 7 (років) 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_16 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_17 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_17 обчислювати після набрання вироком законної сили з дня звернення вироку до виконання та взяття засудженого під варту.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції Закону №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р.) зарахувати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у строк покарання, як відбуте термін попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду, з моменту затримання і до дня набрання вироком законної сили, відповідно, ОСОБА_16 з 28.01.2016 року до дня набрання вироком законної сили, а ОСОБА_17 з 28.01.2016 по 30.01.2016, а також з 27.12.2017 року по 23.04.2019 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України на підставі якої із застосуванням ст.69 того ж Кодексу призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк терміном 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_18 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України на підставі яких призначити покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 того ж Кодексу у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_19 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_19 від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_19 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили раніше обрані запобіжні заходи обвинуваченим, відповідно, ОСОБА_16 тримання під вартою, ОСОБА_17 застава, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 особисте зобов`язання залишити без змін. Після набрання вироком законної сили такі запобіжні заходи скасувати.
ОСОБА_16 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.304, ч.3 ст.185 КК України виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Процесуальні витрати по справі стягнути на користь держави з обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_18 по 87 грн. 96 коп., а з ОСОБА_17 та ОСОБА_19 по 394,86 грн. з кожного, на користь держави, а в іншій частині процесуальні витрати в загальній сумі 491 грн. 04 коп. - покласти на рахунок держави.
Речові докази по справі: а саме документи, диски з відеозаписами зберігати при матеріалах справи, інші речі повернути за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим ОСОБА_16 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1