Номер провадження: 11-сс/813/1639/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 04.09.2019 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000002 від 24.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме на вилучені 29.08.2019 року в ході обшуку автомобіля марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 речі, а саме: 1) грошові кошти у сумі 200 000 грн.2) грошові кошти в сумі 5 100 грн.3) грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 4) чорну сумку із матеріалу схожого на шкіру; 5) два екземпляри документу «Акт комісійного обстеження щодо визначення готовності до експлуатації відповідно до вимог ПТЕ будівництва під`їзної колії С(Ф)Г «Земля» по станції Затишшя та перевірки виконання вимог технічних умов від 31.07.2017 № НЗ1-01/324» від 21.08.2019 р., 6) технічний паспорт на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль Nissan Teana, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що вищевказані предмети, речі та документи можуть містити інформацію яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались підозрюваним в ході вчинення кримінального правопорушення, з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказані об`єкти підлягають конфіскації майна як виду покарання, в цілях запобігання можливості відчуження або сховання майна, яке належить ОСОБА_8 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчого, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, тому вона підлягає частковому скасуванню у зв`язку з наступним:
1) арешт на вищезазначені речі накладено не обґрунтовано, а також не має потреби у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження по справі, оскільки грошові кошти у сумі 5 100 грн., 1000 доларів США, технічний паспорт на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль Nissan Teanа, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не є речовими доказами в рамках кримінального провадження.
2) грошові кошти, які тимчасово вилучені належать родині ОСОБА_8 та є сімейним бюджетом та повинні використовуватись на сімейні потреби, в тому числі на утримання двох дітей.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу частково, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна на грошові кошти у сумі 5 100 грн., 1000 доларів США, технічний паспорт на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль Nissan Teanа, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання слідчого, щодо фактичних обставин кримінального провадження, на положення ст. ст. 98, 170 КПК України зазначив, що вилучені предмети та грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні, а також тому існує необхідність їх збереження з метою дослідження в ході проведення досудового розслідування, а також можуть підлягати конфіскації у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_8 , будучи начальником служби колії Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та головний інженер служби колії Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 , маючи намір на одержання неправомірної вигоди від директора ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво ОСОБА_11 у розмірі 250 000 грн., а в подальшому у розмірі 150 000 грн. стали протягом 2017-2018 років, особисто, а також через сторонніх осіб вимагати зазначені суми коштів за виконання робіт по будівництву під`їзної колії на приватну територію С(Ф)Г «Земля».

16.05.2019 року, з метою одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , використовуючи надані ним службові повноваження, діючи від імені АТ «Укрзалізниця», уклали з СФГ «Земля» договір про надання безповоротної допомоги при виконанні робіт з поточного ремонту ділянок колії, яким передбачити розстрочку виконання пункту 19 технічних умов від 31.07.2017 № Н31-01/324 до 01.11.2019 року, з чим ОСОБА_12 також був вимушений погодитись.
28.08.2019 року ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_12 про те, що Регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» підготовлено акт про відповідність збудованої СФГ «Земля» під`їзної колії узгодженому проекту та прийняття цієї під`їзної колії в експлуатацію, який він разом із договором від 16.05.2019 надасть після одержання неправомірної вигоди у раніше обумовленому розмірі на загальну суму 200 тис. грн.
Близько 20 години 20 хвилин 29 серпня 2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прибули у кафе «Львівська майстерня шоколаду» за адресою: місто Одеса, вул. Пушкінська, буд. 76, де ОСОБА_8 сів окремо, а ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_11 , від якого отримав для себе та ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 200 (двісті) тисяч гривень.
Одразу після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_10 передав ОСОБА_11 виданий Регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» акт про відповідність збудованої СФГ «Земля» під`їзної колії узгодженому проекту та прийняття цієї під`їзної колії в експлуатацію, а також оригінал договору про надання С(Ф)Г «Земля» безповоротної допомоги АТ «Українська залізниця» при виконанні робіт з поточного ремонту ділянок колії.
Залишивши приміщення кафе «Львівська майстерня шоколаду», ОСОБА_10 в салоні автомобіля RENAULT DUSTER, державний номер НОМЕР_1 , на якому прибув ОСОБА_8 , передав останньому одержану від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 200 тис. грн., після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було затримано працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди вилучено.
В подальшому, 29-30.08.2019 року у період часу з 21 год. 44 хв. до 1 год. 53 хв. на вул. Пушкінська в м. Одеса, поблизу будинку 76, проведено обшук автомобіля марки RENAULT DUSTER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить АТ «Укрзалізниця», під час якого вилучено: 1) грошові кошти в сумі 200 000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. у кількості 400 шт., з яких 50 купюр схожі на справжні банкноти Національного банку України, та 350 імітаційних купюр з однаковим номером та серією; 2) грошові кошти в сумі 5 100 грн., схожі на справжні банкноти Національного банку України, з яких 9 купюр номіналом по 500 грн., 3 купюри номіналом по 200 грн.; 3) грошові кошти в сумі 1000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 шт.; 4) чорна сумка із матеріалу схожого на шкіру; 5) два екземпляри документу «Акт комісійного обстеження щодо визначення готовності до експлуатації відповідно до вимог ПТЕ будівництва під`їзної колії С(Ф)Г «Земля» по станції Затишшя та перевірки виконання вимог технічних умов від 31.07.2017 № НЗ1-01/324» від 21.08.2019, кожний екземпляр на 2 арк.; 6) технічний паспорт на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль Nissan Teana, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 7) дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_8 на мисливську гладкоствольну рушницю МР-153 № НОМЕР_3 , 12 калібру; 8) мисливська гладкоствольна рушниця 12 калібру МР-153 № НОМЕР_3 у чохлі; 9) патрони «Зубр» до мисливської рушниці 12 калібру у кількості 30 шт.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що на даній стадії досудового розслідування, у зазначених процесуальних документах, дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону та доведено, що усі вилучені предмети та грошові кошти, є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Зі змісту протоколу обшуку він проведений у період з 29.08.2019 р. з 21 год. 44 хв. до 1 год. 53 хв. 30.08.2019 (а.п. 15-17) вбачається, що обшук завершено 30.08.2019 р., а клопотання слідчого подане до суду першої інстанції 30.08.2019 р., тобто з дотриманням вимог зазначеної вище норми кримінального процесуального закону.
Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що на даній стадії досудового розслідування, є об`єктивні підстави вважати, що вилучені предмети та грошові кошти, на які слідчим суддею накладено арешт, підлягають дослідженню, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчим у клопотанні зазначено, що однією з підстав для накладення арешту на майно та можливість його конфіскації у разі визнання ОСОБА_8 винним, з огляду на те, що останньому повідомлено про підозру.
З даними твердженнями колегія суддів також погоджується, оскільки матеріали провадження містять повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.п. 29-34) та є підставою для накладення арешту на зазначені грошові кошти як до особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти у сумі 5 100 грн., 1000 доларів США, технічний паспорт на ім`я ОСОБА_8 на автомобіль Nissan Teanа, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 які, як стверджує захисник не можуть бути речовими доказами не відповідає дійсності, до того ж, є передчасним. Оскільки, окрім того, що можуть бути конфісковані у разі визнання ОСОБА_8 винним, можуть містити на собі інформацію, що може потребувати дослідження в ході проведення досудового розслідування.
Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з мотивів, наведених в мотивувальній частині ухвали, а судове рішення підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 170-173, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 04.09.2019 р. про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, в рамках кримінального провадження №0000002 від 24.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4