Провадження № 1-кп760/1347/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві об`єднане кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013225 та № 0001408 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегово, Берегівського району Закарпатської області, громадянки України, не працюючої, не судимої, не одруженої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст. 185 , ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19.11.2018 року приблизно о 09 год.50 хв. обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи на сходах, що ведуть з 2-3 платформи до наземного пішохідного переходу « Конкорс», що розташований за адресою: м.Київ, площа Вокзальна,1, помітила раніше невідому їй жінку, а саме потерпілу ОСОБА_5 , яка в цей час піднімалась по сходах, та у якої на спині був рюкзак. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,обвинувачена ОСОБА_4 скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, підійшла зі спини до потерпілої, та непомітно для останньої, правою рукою розстебнула блискавку переднього відділення рюкзака, звідки дістала гаманець, а потім з нього дістала грошові кошти у розмірі 831 гривня: 1 купюра номіналом 200 гривень, 4 купюри номіналом 100 гривень, 3 купюри номіналом 50 гривень, 2 купюри номіналом 20 гривень, 1 купюра номіналом 10 гривень, 6 купюр номіналом 5 гривень, 1 купюра номіналом 1 гривня та банківську картку « ПриватбанкUnivercel», після чого гаманець поклала до рюкзака потерпілої, а грошові кошти та банківську картку поклала до правої кишені своєї куртки. Утримуючи викрадене майно обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 831 гривень.

Отже, ОСОБА_4 вчинила умисне викрадення чужого майна, тобто кримінальне правопорушення, передачене ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 будучи притягнутою до кримінальної відповідальності 19.11.2018 року за ч.1 ст.185 КК України, на шлях виправлення не стала, та знову вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

11.02.2019 року приблизно о 16.40 год. перебуваючи на зупинці громадського транспорту « Площа Петра Кривоноса», що за адресою: м.Київ, вул.. Георгія Кірпи, 2-А, обвинувачена ОСОБА_4 помітила раніше невідому їй жінку, а саме потерпілу ОСОБА_6 яка йшла у напрямку підземного переходу до території Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, площа Вокзальна,1, на спині якої містився рюкзак.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи у підземному переході підійшла і спини до ОСОБА_6 , та непомітно для останньої, правою рукою розстебнувши замок рюкзюка, дістала з нього грошові кошти в сумі 1600 гривень: 8 купюр номіналом 200 гривень, які поклала до правої передньої кишені своєї куртки.

З викраденим майном обвинувачена з місця вчинення злочину зникла, розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 1600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила крадіжку, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнала повністю, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердила і пояснила, що 19.11.2018 року перебуваючи на залізничному вокзалі, підійшла до дівчини зі спини, та непомітно відкрила замок рюкзака, звідки дістала гаманець і банківську картку. Витягла з гаманця грошові кошти в сумі 831 гривень і разом з банківською карткою поклала до своєї кишені. Коли недалеко відійшла, поліція її затримала. У лютому 2019 року біля вокзалу у переходу також у жінки з рюкзака дістала гроші в сумі 1600 гривень, з якими відійшла, але була затримана.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

Суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, та за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинено повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, а також враховує повне визнання вини.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає повне визнання вини.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, пом`якшуючих її покарання обставин, суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, із застосуванням ст.75 КК України з випробовуванням тобто в умовах виконання за її поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченої не обиралась.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 , ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 2/Два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: грошові кошти в сумі 831 гривня,банківську картку, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , грошові кошти передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 у розмірі 1600 гривень, після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останніх.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1