Справа № 740/2492/19
Провадження № 1-кс/740/935/19
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

29 травня 2019 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявленого у межах кримінального провадження, внесеного 17 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання від 25 травня 2019 року ставиться питання про арешт майна- брухту чорного металу вагою 420 кг, вагів СССР, максимальна вага зважування 500 кг, вагів металевих «Безвін» з максимальною вагою зважування 50 кг, для забезпечення збереження речових доказів. Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року у ОСОБА_5 під час обшуку виявлено та вилучено вищезазначені речі, які є предметом злочину та визнані речовими доказами.

Згідно заяви від 28 травня 2019 року старший слідчий ОСОБА_3 підтримує клопотання, просить провести судове засідання за відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до витягу з кримінального провадження від 17 травня 2019 року, 24 травня 2019 року року наявні відомості, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 приймає брухт чорних металів.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Із врахуванням доданих до клопотання матеріалів, враховуючи вимоги ст.ст.170, 173 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення (ремонту), відчуження вилученого майна до проведення всіх процесуальних дій, зокрема, експертних досліджень, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання.

Також слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Накласти арешт на брухт чорного металу, вагою 420 кг, ваги виробництва СРСР максимальна вага зважування 500 кг, які зберігаються на території ТОВ «Метал-Ком» за адресою: м.Ніжин, вул.Корчагіна, 2, ваги металеві «Безвін» з максимальною вагою зважування 50 кг, які перебувають на відповідальному зберіганні в камері схову Ніжинського ВП ГУНП.

Виконання ухвали покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні №0000662.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6 .