Справа № 204/600/17
Провадження № 1-кп/204/47/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2019 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
28 січня 2002 року Красногвардійским районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 229-6 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 УК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
19 листопада 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК Украины до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, частково приєднаний невідбутий строк 6 месяців, за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2002 року, до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі, у відповідності до ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 16 лютого 2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, до основного строку частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська от 19 листопада 2002 року, остаточний строк 4 роки 1 месяць позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 29 листопада 2007 року за постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровскої області від 21 листопада 2007 року, на підставі ст.81 КК України, з невідбутим строком 1 рік 3 месяці 2 дні;
- 05 березня 2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з Солонянської ВК №21 Дніпропетровської області умовно-достроково на підставі ст.81 КК України, відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2013 року, невідбутий строк 5 місяців 13 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та у вересні 2016 року повторно став на шлях вчинення умисного злочину проти власності.
Так, 15 вересня 2016 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, визначив майно, що належить його знайомій ОСОБА_9 , як об`єкт свого злочинного посягання. Знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за допомогою ключів від вхідних дверей, якими він заволодів шляхом обману у неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки вчинив крадіжку майна, а саме: ланцюжка із срібла 925 проби вагою 10 г вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 140,20 грн.; пару сережок із срібла вагою 5 г з 3 камінцями у кожній, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 70,10 грн.; обручки із срібла 925 проби з камінцями вагою 3 г вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 42,06 грн.; кільце із срібла 925 проби з камінцями вагою 3 г вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 42,06 грн.; обручки із срібла 925 проби з камінцями вагою 3,5 г вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 49,07 грн.; обручки із срібла 925 проби з камінцями вагою 3 г вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 42,06 грн.; обручки із срібла 925 проби з камінцями вагою 3,5 г вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 49,07 грн.; обручки із срібла 925 проби з камінцями вагою 4,5 г вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року - 63,09 грн.
Після чого, з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 , згідно судово-товарознавчої експертизи № 17 від 26.12.2016 року, на загальну суму 497,71 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 28 вересня 2016 року приблизно об 11.30 годині, знаходячись в салоні маршрутного таксі № 151, яке рухалося по вул. Кротова у бік с. Краснопілля у м. Дніпро, побачив раніше йому знайому ОСОБА_5 , яка тримала в руках свій мобільний телефон Samsung С3322 imei: НОМЕР_1 , та у зв`язку з раптово виниклим корисним умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, визначив даний мобільний телефон, що належить раніше знайомій ОСОБА_5 , як об`єкт свого злочинного посягання.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом ривка, з рук потерпілої ОСОБА_5 заволодів її мобільним телефоном Samsung С3322 imei: НОМЕР_1 вартість якого, згідно судово-товарознавчої експертизи № 16 від 26.12.2016 року, складає 500 гривень, після чого з відкрито викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на суму 500 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , в період часу з 14.00 годин 06 листопада 2016 року по 08.00 годин 08 листопада 2016 року, знаходячись в приміщені квартири АДРЕСА_5 , де перебував за усною згодою раніше знайомого ОСОБА_6 , та у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, тому з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_7 визначив майно, що належить ОСОБА_6 , як об`єкт свого злочинного посягання.
Знаходячись у вказаному місці за вказаною адресою, у вказаний час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку майна, а саме: планшету Samsung GALAXY ТАВЗ моделі GT-P5200GNASEK imei: НОМЕР_2 , вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 1 від 05.01.2017 року, складає 2875,00 гривень; ноутбуку TOSHIBA L755D (сателіт) s/nLXAK30C01280703F131601, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 1 від 05.01.2017 року, складає 9120,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчинених злочинах розкаюється.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не мають, просили суд обвинуваченого суворо не карати, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі, про що також надали письмові заяви.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, просила суд обвинуваченого суворо не карати, призначивши покарання на розсуд суду.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.51-58), протокол огляду місця події від 28.09.2016 року (а.п.14-15), протокол огляд предмету від 07.12.2016 року (а.п.80); судово-товарознавчу експертизу № 16 від 26.12.2016 року (а.п.108-109); судово-товарознавчу експертизу № 17 від 26.12.2016 року (а.п.67-68), судово-товарознавчу експертизу № 17 від 26.12.2016 року (а.п.67-68); судово-товарознавчу експертизу № 17 від 26.12.2016 року (а.п.67-68), судово-товарознавчу експертизу № 1 від 05.01.2017 року (а.п.139-140); постанови про визнання речовими доказами (а.п.31-32,82), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.185 , а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло;
-за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно;
-за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а також тяжкі злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, вживання з шкідливими наслідками, раніше судимий. Згідно медичної довідки начальника медичної частини №4 від 15.05.2019 року за №98, ОСОБА_7 страждає на хронічне захворювання - мочекам`яну хворобу, гідронефроз правої нирки (прогресуюче розширення нирки (її коханки і чашок) внаслідок стискання сечоводу і порушення відтоку сечі). Як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує щире каяття обвинуваченого та часткове добровільне відшкодування завданих збитків. Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №111 від 08 червня 2017 року, ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діянні, іспитований будь-який тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності не виявляв. За своїм психічним станом на той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і до нього необхідно застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
08 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2017 року, обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком дії до 09 вересня 2017 року, звільнивши його з-під варти в залі суду, з застосуванням електронних засобів контролю. Строк дії домашнього арешту закінчився. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відповідно до ст.124 КПК України, відсутні.
Цивільні позови не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого
ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку три роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого
ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1