УХВАЛА
іменем України
17.10.2019 м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
представника Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - ОСОБА_3
розглянувши заяву виконуючого обов"язків заступника головного лікаря з експертизи Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В.о. заступника генерального директора з експертизи КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся в суд із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Заяву мотивує тим, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні у КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.08.2011 про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
З 06.10.2011 хворий перебуває на лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» по теперішній час.
В травні 2003р. пацієнт, перебуваючи у хворобливому стані, скоїв суспільно небезпечне діяння - наніс ножові поранення матері, від яких вона померла. Проходив судово- психіатричну експертизу з 08.03.2003р. по 16.04.2003р., в результаті якої комісія прийшла до висновку: «на даний час ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у виді епілепсії з недоумством, частими поліморфними судомними нападами та дисфоріями, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом».
Постановою Місцевого суду Франківського району м. Львова від 06.06.2003 року хворому були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом м. Дніпропетровська, де перебував з 29.07.2003р. по 12.05.2010р.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2010р. ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру змінено з перебування у психіатричній лікарні з суворим наглядом на продовження лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом, у зв`язку з чим був переведений у Волинську обласну психіатричну лікарню № 2 смт. Олика, де знаходився з 13.05.2010р. по 06.10.2011р.
Згідно постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.08.2011 року хворому змінено примусові заходи медичного характеру із перебування у відділенні з посиленим наглядом на продовження лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом по місцю проживання.
З 06.10.2011р. знаходився на примусовому лікуванні в КЗ ЛОКПЛ в 16 відділенні, а з 23.05.2012р. у 18 відділенні. Лікувався в 11 відділенні згідно рекомендації лікаря-терапевта.
05.09.2017р. після покрашення соматичного стану переведений для подальшого лікування до 23-го відділення, де і перебуває по даний час. Неодноразово оглядався комісіями лікарів-психіатрів, за своїм психічним станом потребував продовження примусових заходів медичного характеру.
Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2013р., 08.08.2013р., 24.01.2014р., 10.07.2014р., 29.12.2014р., 20.07.2015р., 25.12.2015р., 02.06.2016р.,
15.11.2016р.,16.05.2017р.,22.11.2017р., 23.05.2018р., 02.11.2018р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були продовжені.
Внаслідок проведеного комплексного лікування (Протисудомні препарати (Карбамазепін, Вальпроком, Депакін-хроно), нейролептики (Аміназин, Сонапакс, Азапін), антидеприсанти (Доксепін), загальнозміцнюючі середники (вітамінотерапія, Рибоксин, Тіатриазолін, Цефтріаксон, Пентоксифілін, Фуросемід), реабілітаційні заходи: перегляд телепередач, читання періодичної преси, прогулянки в прогулянковому дворику у супроводі медперсоналу, психічний стан дещо покращився: зменшилась частота судомних нападів, та сутінкових станів свідомості став більш впорядкованим в поведінці, Погодився поновити втрачений паспорт. Проте хворий залишається напруженим, злобним, егоцентричним, увага фіксована на власних переживаннях. Епізодично створює конфліктні ситуації з оточуючими, під впливом дисфоричних проявів, некерованої поведінки, із вираженими змінами особистості по епі-типу, інтелектуально-мнестичним зниженням до рівня недоумства. Мислення в`язке, деталізоване, інертне, сповільнене за темпом. Періодично під час погіршення психічного стану - стає відкрито агресивним до оточуючих, конфліктує із медперсоналом та іншими пацієнтами, ображає їх нецензурними словами, відмовляється від прийому ліків, не спить вночі. На побаченнях з батьком інколи бував напруженим, агресивно реагував під час розмови. Після смерті батька, на побаченнях з сестрою поводить себе здебільшого спокійно. Критика до свого стану та скоєного повністю відсутня.
На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 22.04.2019р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів- психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 24 від 22.04.2019р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , 23.11.1967рн., на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді недоумства внаслідок епілепсії з частими судомними нападами, дисфоріями та сутінковими станами. У зв`язку з повного відсутністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, постійним ухилянням від вживання призначених ліків, періодичним агресивними спалахами та конфліктністю, зокрема й до свого батька за своїм психічним станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Просить заяву задовольнити.

Представник заявника в судовому засіданні- лікуючий лікар заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, мотивуючи тим, що у хворого відсутня критика до свого психічного стану та вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Хворий в судовому засіданні проти заяви заперечив, просив у задоволенні такої відмовити.

Захисник ОСОБА_5 щодо продовження застосування заходів медичного характеру хворому заперечив.

Прокурор в судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодилася, просила суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 22.04.2019р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів- психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 24 від 22.04.2019р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , 23.11.1967рн., на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді недоумства внаслідок епілепсії з частими судомними нападами, дисфоріями та сутінковими станами. У зв`язку з повного відсутністю критичного ставлення до свого психічного стану та скоєного, постійним ухилянням від вживання призначених ліків, періодичним агресивними спалахами та конфліктністю, зокрема й до свого батька за своїм психічним станом потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Суд враховує, думку хворого та захисника, обґрунтування представника заявника та лікуючого лікаря, про необхідність лікування в стаціонарних умовах та висновок прокурора.

Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512 -514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, лікуючого лікаря, пояснення хворого , думку адвоката та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 95 КК України, ст.. 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», статтями 376, 512, 514 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву виконуючого обов"язків заступника головного лікаря з експертизи Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів, з часу її проголошення.

Суддя ОСОБА_8