ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2271/19 Справа № 183/3905/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001113 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
якою закрито кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України закрито.

За обставин, викладених в ухвалі, ОСОБА_8 , 19.06.2019 року близько 11-30 години, зайшов до приміщення магазину «аврора», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де також знаходився його знайомий ОСОБА_9 , з яким у нього раніше склалися неприязні відносини. Знаходячись у приміщенні магазину, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_11 , після чого він підійшов до ОСОБА_11 у притул і завдав останньому один удар долонею правої руки у ліву частину обличчя, після чого ОСОБА_9 відразу вибіг з приміщення магазину. Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_11 фізичний біль.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції у ухвалі не конкретизував норму закону, яка стала підставою для закриття кримінального провадження, а саме пункт ч. 1 ст. 284 КПК України, крім цього, не послався на ч. 7 ст. 284 КПК України. Натомість, суд в мотивувальній частині ухвали послався на застосування судом вимог ст. 46 КК України, якою передбачено закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням з потерпілим, що призвело до прийняття судом помилкового рішення.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та з підстав викладених у ній просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження; перевіривши матеріали кримінального провадження; апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження 21 червня 2019 року з Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001113 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до вимог п.1) ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 126 КК України.

Юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає у тому, що воно ініціюється лише потерпілим від злочину. Передбачені цією нормою статті Особливої частини кримінального кодексу визначають відповідальність за злочин, яким перш за все потерпілому спричинена будь-яка шкода. Саме тому пріоритетне значення набуває захист прав та інтересів потерпілого. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження у справах приватного обвинувачення визначна роль належить самому потерпілому.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Аналізуючи відомості, зазначені в журналі судового засідання від 02 липня 2019 року, встановлено, що під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву, що відмовляється від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_8 та просив закрити кримінальне провадження. Інші учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не заперечували проти задоволення цієї заяви.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Проте суд першої інстанції не дотримався зазначених вище вимог закону, проігнорувавши спеціальну норму, яка передбачає порядок судового провадження у формі приватного обвинувачення, зокрема, встановивши підстави, передбачені ч.1 ст.284 КПК України (потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення), не конкретизував норму закону, яка стала підставою для закриття кримінального провадження, чим не виконав вимог ст.372 КПК України.

При цьому, в мотивувальній частині ухвали суд послався на застосування судом вимог ст.46 КК України, якою передбачено закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Отже, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції..

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зміну ухвали суду, в частині підстави звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що судом безпідставно підставою звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності було зазначено в мотивувальній частині ухвали вимоги ст.46 КК України. Однак, прокурор в апеляційній скарзі не ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, як і не зазначає прокурор яку саме підставу необхідно застосувати суду апеляційної інстанції при закритті кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , в разі зміни ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів позбавлена можливості винесення кінцевого рішення у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п.19) ч.1 ст.7, ч.2, ч.3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно норм ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення того ж Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 того ж Кодексу.

Так, колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги ті обставини, що нормами чинного КПК України з одного боку чітко визначено повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить проведення процесуальних дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 91, ч. 2 ст. 347 КПК України, а з іншого боку істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не входять в перелік підстав для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, визначений нормами ст. 415 КПК України.

Тому, під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути зазначені недоліки, а також перевірити усі доводи апеляційної скарги прокурора та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року задовольнити частково.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року, якою закрито кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4