УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засідання, питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , по матеріалам об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 09.07.2019 та за №0002120 від 04.09.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувають об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 09.07.2019 та за №0002120 від 04.09.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України, які ухвалами суду від 23.10.2019, від 19.11.2019, були об`єднані в одне судове провадження.

Ухвалою суду від 28.10.2019 обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який обраховується з 28.10.2019 до 26.12.2019 включно з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2019 (153 680,00 грн.), яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.11.2019 залишено без змін.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 26.12.2019, а в найближчий час (до 26.12.2019) призначити до розгляду та завершити розгляд вказаного кримінального провадження неможливо з поважних причин, судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні просить залишити без змін запобіжний захід щодо обвинуваченого та продовжити його строком на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для застосування запобіжного заходу не змінились та продовжують існувати.

Потерпіла ОСОБА_4 погодилася із думкою прокурора, просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Інші потерпілі у засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважають ризики, на які посилався прокурор необґрунтованими і такими, що на теперішній час не існують та просили не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ОСОБА_6 має на утриманні трьох дітей, його цивільна дружина не працює.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, щодо вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 28.10.2019 обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який обраховується з 28.10.2019 до 26.12.2019 включно з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2019 (153 680,00 грн.- (80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб), яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.11.2019 залишено без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувальних актів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є злочинами середньої тяжкості (два епізоди за ч.2 ст.185 КК України) та тяжке (ч.3 ст.185 КК України), за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілих; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винними, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, враховує, що ОСОБА_6 є особою працездатного віку, за сімейним станом розлучений, має на утриманні одну дитини (а не трьох, як зазначає обвинувачений). Також, встановлено, що 20.11.2017 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 30 днів, та вчинив діяння, за якими обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.121, ч.2 ст.185, ч.4 ст.187 КК України (кримінальне провадження перебуває на розгляді в іншому суді), системність вчинення протиправних дій (у ході розгляду цього кримінального провадження, об`єднано ще два епізоди, за якими обвинувачується ОСОБА_6 ), постійного джерела доходу не має, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, при високу імовірність ризику ухилення обвинуваченого від суду свідчить те, що ОСОБА_6 , незважаючи на те, що в рамках іншого кримінального провадження №0001101 від 23.03.2019 ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 йому було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, покладені на нього обов`язки не виконав, змінив своє місце проживання та, більш того, у даний період, скоїв новий корисливий злочин, у зв`язку з чим на підставі постанови слідчого від 05.09.2019 був оголошений у розшук.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього слід продовжити строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 02.10.2019.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 , визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 07 лютого 2020 року включно, з утриманням у ДУ „Запорізький слідчий ізолятор, з можливістю внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2019.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1