Провадження №1-кп/447/238/19
Справа №447/1380/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0000254 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудники Миколаївського району Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст. 162 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 19.06.2019 о 02-30 год., діючи з хуліганських мотивів, перескочив через ворота, що біля житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , підійшов до вхідних дверей будинку, де грубо порушуючи громадський порядок та з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми моралі вчиняв дії, що відзначались особливою зухвалістю, стукав кулаком по дверях, вигукував нецензурні слова, зняв з себе футболку, намотав її на руку та вибив одну шибу зі скла у вхідних дверях, а потім просунув руку всередину і відсунув засув та відкрив два металеві гачки, на які були закриті двері. Далі ОСОБА_3 зайшов всередину будинку, де підійшовши до наступних дверей, що ведуть до кухні де знаходилась ОСОБА_5 знову стукав у двері, однак остання злякалась та побігла до кладової, перестрибнула через вікно і втекла з будинку, заховавшись на вулиці, де чекала аж до ранку.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Крім того, 19.06.2019 о 02-30 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав проник в приміщення житлового будинку, розбивши вікно у вхідних дверях житлового будинку, просунув руку через вікно у дверях, відкрив зсередини засув і два металеві гачки, на які були зачинені двері, незаконно проник у приміщення будинку АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному проникненні до житла особи, порушенні недоторканості житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав, зокрема пояснив, що 19.06.2019 прийшов до будинку потерпілої та хотів поспілкуватись з другом, тривалий час стукав у двері та голосно кричав, однак, оскільки йому ніхто не відкривав, вирішив вибити шибу в дверях та відкрити їх. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимогу про відсутність судимостей; довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра; довідку про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги на його поведінку не надходили; вимогу щодо наявності судимостей.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК, ч.1 ст.162 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання за вчинені злочини.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно середня, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити йому покарання у виді штрафу та остаточно призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот ) гривень.

за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісім п`ятдесят ) гривень.

На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот ) гривень.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1