УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Запорізької області, яка полягає у не розгляді скарги від 05.09.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів скарги, адвокат оскаржує бездіяльність прокурора щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, яку подано, відповідно до ст. 308 КПК України.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії.
За правилом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 304 КПК України, оскарження бездіяльності щодо недотримання розумних строків за скаргою могло мати місце протягом 10 днів від часу отримання скарги.
При цьому, у поданій скарзі заявник не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження бездіяльності прокурора. Відсутня також її заява про поновлення цього строку.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.
Водночас, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення.
У справі «Голдер проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.
Під такими законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає, в тому числі, і передбачені законом строки звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.
Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду.
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що зазначена скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і заявник не просить поновити пропущений строк, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення зазначеної скарги разом з доданими до неї матеріалами.
Одночасно заявнику роз`яснюються вимоги ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 2 ст. 304, ч. 6 ст. 304, ст. 308, ст. 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Запорізької області, яка полягає у не розгляді скарги від 05.09.2019 року повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1