Справа № 375/1135/19
Провадження № 1-кп/375/75/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 2 приміщення суду в смт.Рокитне кримінальне провадження № 0000185 від 21.05.2019 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації в установленому законом порядку по АДРЕСА_2 , учасника проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (учасника бойових дій), раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2019 ОСОБА_6 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 перебували в гостях у ОСОБА_8 , проживаючої по АДРЕСА_3 , де вони всі разом вживали алкогольні напої.

Під час вказаних подій ОСОБА_6 випадково поклав до кишені своїх штанів належний ОСОБА_8 кухонний ніж, після чого пішов до магазину.

Прямуючи пішком близько 17:30 години до магазину та перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 проходив повз домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 .На той час біля подвіря перебував потерпілий, з яким у ОСОБА_6 на грунті раніше виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка.

Під час сварки сторони стали замахуватися один на одного руками і при цьому руках у ОСОБА_6 перебував кухонний ніж, який він вирішив нанести тілесне ушкодження потерпілому.

З цією метою, ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязнідо потерпілого, умисно наніс йому один удар наявним у нього ножем по зовнішній частині лівої руки, спричинивши тим самим останньому тілесне ушкодженняу виді різаної рани м`яких тканин лівого передпліччя.

Згідно висновку експерта № 188 Д від 23.05.2019 спричинене потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_4 заявив до обвинуваченого цивільний позов, яким просить стягнути з останнього на свою користь 755.14 грн. в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та 10000.00 грн. моральної шкоди.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому передбаченого ч.2 ст.125 КК України злочину, а саме по факту заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя потерпілому ОСОБА_4 , визнав частково. Визнав частково і предявлений до нього потерпілим цивільний позов, а саме визнав правомірність вимоги про стягнення з нього заподіяної злочином матеріальної шкоди. Вимогу про відшкодування ним потерпілому моральної шкоди не визнав, пославшись на значний розмір такої вимоги для нього.

При цьому обвинувачений суду показав, що він не бажав настання таких наслідків своїх дій. Розмахував ножем перед потерпілим, оскільки захищався від дій останнього, який замахувався на нього руками. Разом з тим, розкаюється у скоєному. Уточнив, що його дії з діями поторпілого є явно неспірозмірними, тобто, він не мав так вчиняти.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, остання знайшла своє повне підтвердження із сукупності отриманих у провадженні та досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають у суду сумнівів з приводу їх належності та допустимості і якими є:

?витяг з ЄРДР № 0000185 від 21.05.2019 за ч.2 ст.125 КК України (а.с. 7);

?рапорт на імя начальника Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 21.05.2019 (а.с. 100);

?протокол огляду місця події з фототаблицею від 21.05.2019 (а.с. 101-105);

?ухвала слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 23.05.2019 про накладення арешту на майно, яким є знаряддя злочину (а.с. 106);

?постанова про визнання речовим доказом знаряддя злочину (а.с. 107);

?висновок судово-медичного дослідження та судової медичної експертизи від 23.05.2019 щодо особи потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 101-102);

?протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 28.05.2019 з відезаписом даної слічої дії (а.с.115);

?протокол № 83 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння (а.с. 116);

?покази потерпілого в тім, що він стояв у себе на подвірї, почув гавкіт собаки та подумав, що прийшла листоноша. Він став звати останню по імені ОСОБА_9 , але нікого не було. Потім він вийшов на вулицю та стояв біля хвіртки свого подвіря в на той час мимо пробігав ОСОБА_10 та вдарив його ногою, погрожуючи при цьому розправою. Така поведінка обурила його і на що він зробив останньому зауваження, після чого той вдарив його по руці і з руки побігла кров. Чим він його вдарив, він не побачив. Після цього він покликав дружину, прийшли сусід та сусідка ОСОБА_11 , викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Натомість обвинувачений на той час побіг додому. Пізніше ОСОБА_10 знову прибіг до місця його проживання та знову став махати ножем, погрожуючи при цьому і на що йому зробила зауваження ОСОБА_11 . Також повідомив, що очевидців події спричинення йому обвинуваченим тілесного ушкодження він не бачив;

?покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 в тім, що вона перебувала на городі та почула, що її кличе чоловік. Вона подумала, що прийшла листоноша, а тому пішла до свого подвіря. Зайшовши на подвіря, вона побачила там свого чоловіка, який стояв з окровавленою рукою і з якої продовжувала бігти кров. На її запитання, що трапилося, чоловік відповів, що рану йому зробив ОСОБА_10 . Вона стала надавати чоловікові медичну допомогу. Потім прийшов сусід ОСОБА_13 та став давати їй поради по наданню такої допомоги. Опісля до їх подвіря прибіг ОСОБА_10 та став погрожувати їх всіх порізати та кинути гранату. При цьому він перебував у стані алкогольного спяніння. На пропозицію ОСОБА_14 вона викликала поліцію, яка приїхала приблизно через пять хвилин і один з поліцейських став надавати чоловікові медичну допомогу. Також ОСОБА_10 був замахнувся на неї ножем недалеко від шиї і на що йому зробила зауваження ОСОБА_11 та після чого обвинувачений пішов. На час приїзду працівників поліції ОСОБА_10 перебував біля свого подвіря, яке знаходиться через два будинки. Уточнила, що ОСОБА_10 на час приїзду працівників поліції не перебував біля їх подвіря;

?покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 в тім, що приблизно два місяці тому, а саме у другій половині дня, він вийшов на вулицю, де стояв біля паркану та курив, схилившись на паркан. Потім побачив, як від магазину йшов обвинувачений ОСОБА_16 . Розвернувшись приблизно через дві хвилини, він побачив, як потерпілий ОСОБА_17 пішов ОСОБА_10 навпроти. Потім вони зникли з його поля зору, оскільки за деревами (кленами) їх не було видно. Ніяких звуків не чув, але приблизно через пять хвилин вийшов ОСОБА_10 та пішов додому, а за ним вийшов ОСОБА_18 , із руки якого текла кров. Він підійшов до нього та запитав, що сталося, і потерпілий відповів, що рану на руці йому наніс ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_18 пішов додому та зайшов у подвіря. Після нього до подвіря зайшла його дружина. Через деякий час до подвіря потерпілого підійшов ОСОБА_10 та розмовляв із дружиною потерпілого, але про що вони говорили, він не чув. Підійшла до них ОСОБА_11 та запитала ОСОБА_10 , що він робить і після чого він пішов додому.

Уточнив, що бачив у ОСОБА_10 під час вказаних подій ніж;

?покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 в тім, що влітку у другій половині дня вона з ОСОБА_10 пішли до сусідки ОСОБА_19 з метою вживати алкогольні напої. Перед цим ОСОБА_10 вже вживав алкогольні напої. Після розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_10 пішов до магазину купити сигарети, а вона, почекавши допоки ОСОБА_20 знайде для неї нитки, пішла додому.

Уточнила, що, прямуючи до магазину, ОСОБА_10 мав проходити повз подвіря потерпілого. Повідомила також суду, що вона перебуває у неприязних стосунках з сімєю потерпілого;

?покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 в тім, що приблизно між четвертою та пятою годиною дня травня місяця цього року до неї прийшли в гості сусіди ОСОБА_21 зі своїм співжителем ОСОБА_22 . Разом вони розпили одну пляшку самогону. Потім ОСОБА_16 встав та сказав, що пішов додому "кропити" город. ОСОБА_20 ще трохи побула, допоки вона знайшла їй нитки та також пішла додому.

Уточнила, що обоє сусідів прийшли до неї вже у стані алкогольного спяніння.

Пізніше вона почула шум автомобіля та крик. Виглянувши на вулицю, побачила поліцейський автомобіль біля подвіря потерпілого. Підійшовши туди, побачила на подвірї потерпілого, рука якого була у крові. Підбіг ОСОБА_10 та став кричати, що може вбити, кинути гранату і на що вона його запитала: "Вітя, що ти робиш?" Потім він побіг і вона побачила у руках поліцейського свого ножа з коричневою ручкою, яким, як пояснив працівник поліції, була нанесена рана потерпілому.

Встановлені судом обставини кримінального провадження викликають у суду певні сумніви щодо розвитку подій злочину за участю обвинуваченого та потерпілого, які викладені у обвинувальному акті і які суд відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачить на користь обвинуваченого.

Зокрема, це стосується перебігу подій, які передували вчиненню обвинуваченим злочину, а саме за яких обставин він був вчинений.

З цього приводу показання потерпілого та обвинуваченого дещо відрізняються, як з огляду на викладені у обвинувальному акті обставини, так і з огляду на показання вказаних учасників у судовому засіданні.

Так, з огляду на обвинувальний акт ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязнідо потерпілого, підійшов до останнього, який стояв поряд з парканом, та умисно наніс йому один удар наявним у нього ножем по зовнішній частині лівої руки, спричинивши тим самим потерпілому тілесне ушкодженняу виді різаної рани м`яких тканин лівого передпліччя.

Позаяк, обвинувачений заперечує такий перебіг подій, що передували вчиненню ним злочину та стверджує, що він заподіяв потерпілому тілесне ушкодження, махаючи перед потерпілим ножем, який на той час замахувався на нього руками.

Сумнівність викладених потерпілим обставин підтверджується також показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 в тім, що вінпобачив, як від магазину йшов обвинувачений ОСОБА_16 . Розвернувшись приблизно через дві хвилини, він побачив, як потерпілий ОСОБА_17 пішов ОСОБА_10 навпроти. Потім вони зникли з його поля зору, оскільки за деревами (кленами) їх не було видно. Ніяких звуків не чув, але приблизно через пять хвилин вийшов ОСОБА_10 та пішов додому, а за ним вийшов ОСОБА_18 , із руки якого текла кров.

Інших осіб, які б були очевидцями вказаних подій, ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено.

Доводи обвинуваченого в тім, що він не бажав настання таких наслідків своїх дій і що тілесне ушкодження він наніс потерпілому, захищаючись від дій останнього, судом не беруться до уваги, оскільки вся поведінка обвинуваченого, на час вчинення злочину та після нього і в тому числі розхахування ним ножем перед дружиною потерпілого, словесні погрози здійснити фізичну розправу та кинути гранату на адресу сімї потерпілого та інших присутніх при цьому осіб, що мали місце безпосередлньо після вчинення злочину, лише підтверджують схильність обвинуваченого до вчинення насильства.

За викладеного, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний отриманий у кримінальному провадженні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, і в тому числі з метою виявлення обставин, як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують обвинуваченого ОСОБА_6 , та надаючи їм належну правову оцінку з метою забезпечення прийняття законного і неупередженого процесуального рішення у даному провадженні, суд приходить до висновку, що протиправне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а отримане потерпілим ОСОБА_4 легке тілесні ушкодження, що спричнило короткочасний розлад його здоров`я, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із такими протиправними діями винного.

З огляду на отримані під час судового слідства докази та встановленні на їх підставі обставини доводи обвинуваченого в тім, що тілесне ушкодження заподіяне ним потерпілому внаслідок протиправної поведінки потерпілого не заслуговують на увагу суду та спростовуються показами у судовому засіданні обвинуваченого в тім, що обраний ним спосіб захисту від дій потерпілого, а саме, що він махав ножем перед потерпілим, який в цей час махав перед ним руками, був явно неспіврозмірним із діями потерпілого. Кваліфікацію дій винного як заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричнило короткочасний розлад здоровя, внаслідок перевищення меж необхідної оборони діючий КК не передбачає.

Окрім того, відповідно до наявного у матеріалах висновку судової медичної експертизи характер, спосіб спричинення та локалізація отриманого потерпілим тілесного ушкодження, перебувають у причинно-наслідкому звязку із діями винного, які відображені у обвинувальному акті.

Тобто, винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною, а кваліфікація його дій органом досудового розслідування за ч. 2 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, є вірною.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання винного обставини, його особу, відношення до скоєного та конкретні обставини справи.

З огляду на положення ст.ст. 12, 125 ч. 2 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом відповідно до положень ст. 66 КПК України не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 67 КК України визнає скоєння злочину у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Окрім того, відповідно до положень статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права», а тому з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи) (справи «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 ).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.062005), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, суспільну небезпечність скоєного злочину та способу його вчинення (злочином заподіяна фізична шкода здоров`ю потерпілого; знаряддям злочину, за допомогою якого потерпілому спричинено тілесне ушкодження, є кухонний ніж), обставин його вчинення, поведінки обвинуваченого безпосередньо після вчинення злочину (погорожував сімї потерпілого, що може вбити, кинути гранату ), характеру діяння, даних про особу обвинуваченого (який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання), відсутність помякшуючих його покарання обставин та обтяжуючу його покарання обставину, відношення до скоєного (не усвідомив повністю протиправність свого вчинку, не розкаявся щиро у скоєному, не відшкодував і не намагався відшкодувати заподіяну злочином шкоду), наявність у нього статусу учасника бойових дій у звязку з участю у антитерористичній операції в Луганській та Донецькій областях, суд приходить до висновку, що необхідною та достатньою для його виправлення та упередження скоєнню ним інших кримінальних правопорушень мірою покарання є передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді одного року обмеження волі.

Разом з тим, з огляду на дані про особу винного, його відношення до скоєного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та у відповідності до ст.75 КК України приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останній про зміну місця свого проживання, не виїзджати без погодження з ним на постійне проживання за межі України.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається із показань у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , останній повністю визнає вимогу позивача про стягнення з нього заподіяної злочином матеріальної шкоди в сумі 755.14 грн., а тому таке його визнання судом приймається, що не суперечить вимогам ч. 5 ст. 128 КПК України та ст. 174 ЦПК України, оскільки не порушує прав та інтересів інших осіб. Звідси, позов в цій частині вимог підлягає задоволенню у повному обсязі заявленої вимоги.

Разом з тим, не зважаючи, що факт заподіяння потерпілому ОСОБА_23 злочинними діями обвинуваченого моральної шкоди не викликає сумнівів, суд не знаходить підстав для її задоволення в повному обсязі заявленого розміру.

Обґрунтовуючи обставину заподіяння винними діями обвинуваченого та заявлений в сумі 10000.00 грн. розмір моральної шкоди, ОСОБА_23 посилається на те, що остання полягає у тяжких і тривалих фізичних та душевних стражданнях, невимовному душевному болю, яких він зазнав у звязку із протиправною поведінкою щодо себе. Так, у звязку із отриманим внаслідок вчинення злочину тілесним ушкодженням він змушений був звертатися за медичною допомогою, отримані рани та перенесений у звязку із цим фізичний біль завдавали йому значних фізичних страждань.

Внаслідок протиправних дій винного він змушений був змінити свій усталений спосіб життя, було порушено його спокій та життєвий ритм всієї його родини. Відвідування органу досудового слідства та суду відволікало його від особистих справ, забирало багато сил та енергії, він відчував під час допитів пригнічення своїх честі та гідності і що викликало та виликає у нього душевні страждання.

Позаяк, у судовому засіданні не всі зазначені та підтримані потерпілим обставини знайшли своє належне підтвердження.

Зокрема, не отримали такого посилання потерпілого його неодноразових звернень за медичною допомогою після 21.05.2019, оскільки позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу таких обставин. Тоді, як надані ним фотокопії касових чеків аптеки №2 в смт Рокитне та проїзні документи (а.с. 80-85 ) самі по собі не можуть свідчити про останні.

Проте, суд погоджується з доводами потерпілого в тім, що внаслідок отриманого тілесного ушкодження він на певний проміжок часу змушений був змінити свій усталений спосіб життя, в певній мірі було порушено його спокій та нормальний життєвий ритм, а також протягом вказаного періоду у нього мали місце фізичний біль та моральні страждання.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги відношення винного до скоєного, характер і тривалість моральних страждань потерпілого, виходячи із наданих ним щодо таких обставин доказів, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити такі вимоги потерпілого ОСОБА_23 в сумі 7000.00 грн..

Позов ОСОБА_23 до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином шкоди таким чином підлягає частковому задоволенню.

З метою вирішення питання про речовий доказ у кримінальному провадженні, яким є кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області необхідно зняти накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 23.05.2019 арешт на вказане майно.

Речовий доказ кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили підлягає знищенню.

Судові (процесуальні) витрати у провадженні відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 127-129, 368-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останній про зміну місця свого проживання, не виїзджати без погодження з ним на постійне проживання за межі України.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної злочином шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 755.14 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 7000.00 грн. - моральної шкоди, а всього 7755.14 грн..

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Зняти накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 23.05.2019 арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні, яким є кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.

Речовий доказ кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили "_____"_______________________________20_____