Справа № 154/2975/17 Провадження №11-кп/802/524/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.367 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 липня 2019 року щодо -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, працює на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС України, несудимого, який
виправданий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку із не доведенням того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Волинської митниці ДФС до ОСОБА_8 про відшкодування Державному бюджету України недонарахованих податків та інших загальнообов`язкових платежів на суму 320687 грн. 12 коп. відповідно до ч.3 ст.129 КПК України залишений без розгляду.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_8 органами досудового розслідування обвинувачується у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України при наступних обставинах.
Так в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС, відповідно до пунктів 2.4.1, 2.4.4, 2.4.6, 2.10.2, 2.17.6, 2.17.7 посадової інструкції, затвердженої виконувачем обов`язків начальника Волинської митниці ДФС 07.08.2015, з якою він у той же день був ознайомлений під розписку, наділений повноваженнями виконувати завдання та обов`язки щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товарів (у тому числі транспортних засобів особистого користування), що переміщуються через митний кордон України громадянами, використовування технологічних схем митного контролю й митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення, що діють у місцях розташування митного поста, через який здійснюється автомобільне сполучення, здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами, визначення, за результатами застосування системи управління ризиками, форм та обсягів митного контролю у конкретних випадках переміщень товарів і транспортних засобів через митний кордон України, здійснення аналітично-пошукової роботи, спрямованої на виявлення потенційних порушень законодавства з питань державної митної справи, опрацювання даних програмно-інформаційних комплексів ДФС для здійснення аналізу митного оформлення товарів з метою виявлення способів і механізмів переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та інших предметів через митний кордон України з порушеннями законодавства України з питань державної митної справи, тощо.
Відповідно до графіку роботи та Журналу розподілу робочих місць працівників оперативних змін митного поста «Устилуг», ОСОБА_8 12.03.2016 о 21 год. заступив на роботу у період нічної зміни на смугах руху «червоний» та «зелений» коридори із визначенням безпосередніх повноважень щодо здійснення митного оформлення на в`їзд в Україну та, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні модуля "інспектор митного оформлення" у напрямку на в`їзд в Україну через смугу руху "зелений коридор" митного поста "Устилуг", який розташований за адресою вул. Левінцова, 60, м. Устилуг, Володимир-Волинського району, Волинської області, біля 24 години при здійсненні митного контролю і митного оформлення транспортного засобу марки «Renault Master» з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , який біля 23 години 59 хвилин 12.03.2016 в`їхав в зону митного контролю з Республіки Польща, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог пунктів 2.4.1, 2.4.4; 2.4.6, 2.10.2, 2.17.6, 2.17.7 вищевказаної посадової інструкції, ст. ст. 30, 246, 336 та 374 Митного Кодексу України, пунктів 5.1.1.12, 5.1.1.19 Технологічної схеми пропуску через державний кордон України осіб та транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Устилуг - Зосин", яка затверджена наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.07.2011 №730, п. п. 3.6.6 та 3.6.10 Переліку індикаторів ризику, які 01.07.2013 затверджено першим заступником Міністра доходів і зборів України та скеровано листом Департаменту митної справи Міндоходів від 03.07.2013 №99-24/1-05/2347 до митних органів, здійснюючи митне оформлення зазначеного транспортного засобу, належним чином не перевірив автомобіль ОСОБА_10 на наявність вантажу, внаслідок чого останнього було звільнено від сплати митних платежів. При цьому, ОСОБА_8 не здійснив всіх необхідних та достатніх форм митного контролю, не провів візуальний огляд автомобіля, у якому ОСОБА_10 незаконно, з приховуванням від митного контролю, перевозив з Республіки Польща на митну територію України товар «одяг: чоловіча та жіноча білизна» та обмежився лише усним опитуванням перевізника. В той же час, за наявності підстав зокрема: рух мікроавтобуса по смузі «зелений коридор», низька посадка автомобіля, що могло свідчити про наявність вантажу, не перевів вказаний транспортний засіб на смугу руху «червоний коридор» для проведення поглибленого митного огляду, на контрольному талоні про проходження транспортного засобу марки «Renault Master» з реєстраційним номером НОМЕР_1 по «зеленому коридору» проставив відбитки особистої номерної печатки № 197, який передав ОСОБА_10 , засвідчивши факт відсутності у ньому товарів або предметів, які підлягали обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню. У подальшому, передавши контрольний талон водію транспортного засобу, ОСОБА_8 вніс в автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор» дані про закінчення митного контролю та виїзд з зони митного контролю вказаного транспортного засобу, тим самим завершив проведення митних процедур, чим надав дозвіл водію ОСОБА_10 на переміщення через митний кордон України вказаного автомобіля, у якому знаходився незадекларований товар - чоловіча та жіноча білизна в кількості 26 тюків, вагою брутто - 1734 кг., а саме труси чоловічі марки «Camasiriari» EZGI в кількості 2880 штук, майки марки «Camasiriari» EZGI в кількості 2160 штук, нічний жіночий комплект кофта+штани марки «AS-EL Vurallar» в кількості 697 штук, комплект кофта+штани марки «Вагау Lux» в кількості 401 штук, нічний жіночий комплект сорочка+халат марки «АС-EL» в кількості 200 штук, нічний жіночий комплект штани+кофта марки «Elvin Вагау» в кількості 409 штук, нічний жіночий комплект марки «Elvin Вагау» в кількості 320 штук, труси жіночі в кількості 6480 штук, чим, у такий спосіб, заподіяв тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у вигляді недоотримання митних платежів на суму 320 687,12 грн., тобто на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
На думку суду, обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки стороною обвинувачення не доведено його винуватості.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що у вироку не вказані підстави для виправдування, судом не надано правову оцінку всім доказам в сукупності, вирок суду не мотивований, а докази обвинувачення належним чином не перевірені та відхилені без належного спростування. Вважає, що органами досудового слідства здобуто достатньо доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, за який тому було повідомлено про підозру. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки, цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та виправданого, які заперечили скаргу та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України , як обвинувальний, так і виправдувальний вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення.

Крім того, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки доказів, як тих, що були зібрані під час досудового розслідування, так і поданих в судовому засіданні.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

При постановленні вироку суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, з чим погоджується і апеляційний суд щодо того, що пред`явлене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки стороною обвинувачення не доведено винуватості ОСОБА_8 поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана та не пропонується стороною обвинувачення. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом доказах.

Судом першої інстанції дана належна правова оцінка як показанням обвинуваченого, свідків, так і іншим доказам по справі.

Перш за все, факт перебування ОСОБА_8 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечується учасниками справи, тобто останній в силу свої обов`язків був працівником правоохоронного органу та наділений повноваженнями на здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо, аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю та забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених законодавством України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів.
Разом з тим, ОСОБА_8 , будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні, категорично заперечив вчинення будь-яких дій, які б були неправомірними.

Допитаний безпосередньо в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 показав, що він автомобілем марки «Renault Master» по «зеленому коридору» через митний пост «Устилуг» в`їхав з території Республіки Польща на територію України. В автомобілі знаходились тюки з речами вагою близько 700 кг. Про те, що він з вантажем не має права їхати по «зеленому коридору», не знав, оскільки раніше ніколи вантаж не возив через кордон, хоча кордон перетинав не вперше. При проходженні митного контролю надав митнику на його вимогу всі необхідні документи на автомобіль, інспектор візуально оглянув автомобіль, на його запитання чи везе якийсь товар, відповів що не везе. Інспектор щось подивився в базі даних і поставив відмітку про проходження митного огляду. Після чого при виїзді з митного поста «Устилуг» він був зупинений працівниками власної безпеки ДФС, і на нього складено протокол про порушення митних правил, а товар вилучено. Назвати кількість товару не зміг. В подальшому за рішенням суду він сплатив всі митні платежі, після чого йому на складі митниці повернули весь раніше вилучений у нього товар.
Показання даного свідка є послідовними та узгодженими з іншими доказами, ставити їх під сумнів в суду апеляційної інстанції немає. Не наведені такі об`єктивні підстави і стороною обвинувачення.

Постановами Любомльського районного суду від 21 липня 2016 року та Апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року у справі про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил стверджується, що у ОСОБА_10 під час порушення митних правил було вилучено, згідно протоколу про порушення митних правил від 13 лютого 2016 року наступні речі: труси чоловічі марки «Camasiriari» EZGI - 2880 шт.; майки «Camasiriari» EZGI - 2160 шт.; нічний жіночий комплект кофта + штани «AS-EL Vurallar» - 697 шт.; комплект кофта + штани марки «Baray Lux» - 401 шт.; нічний жіночий комплект сорочка + халат марки «AS-EL» - 200 шт.; жіночий нічний комплект штани + кофта марки «ELVIN Baray» - 409 шт.; жіночий нічний комплект «ELVIN Baray» - 320 шт.; труси жіночі 6480 шт., які повернуті ОСОБА_10 після проведення митного оформлення. (т.3, а.с.п.38-39, 40-43, т.1 а.с.п. 143-146). Актом уточнення від 16 лютого 2016 року стверджується, що кількість товару є інша, зокрема вірним слід вважати наступну кількість товару: труси чоловічі марки «Camasiriari» EZGI - 2945 шт.; майки «Camasiriari» EZGI - 2160 шт.; нічний жіночий комплект кофта + штани «AS-EL Vurallar» - 697 шт.; комплект кофта + штани марки «Baray Lux» - 401 шт.; нічний жіночий комплект сорочка + халат марки «AS-EL» - 200 шт.; жіночий нічний комплект штани + кофта марки «ELVIN Baray» - 409 шт.; жіночий нічний комплект «ELVIN Baray» - 320 шт.; труси жіночі 5772 шт.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 показав, що саме він проводив первинне оформлення товару, який вилучався у ОСОБА_10 на митному пості «Устилуг». Він не сам рахував товар, а йому допомагали інші особи, хто саме не пам`ятає. Кількість товару назвати не зміг. Ствердив, що згодом кількість товару уточнювалась, про що ним складався відповідний акт.
Протоколом огляду речей від 13 липня 2016 року стверджується, що у складському приміщенні митного поста «Ягодин» було проведено огляд речей, вилучених у водія ОСОБА_10 та встановлено наступну кількість товару: труси чоловічі марки «Camasiriari» EZGI - 2945 шт.; майки «Camasiriari» EZGI - 2160 шт.; нічний жіночий комплект кофта + штани «AS-EL Vurallar» - 697 шт.; комплект кофта + штани марки «Baray Lux» - 401 шт.; нічний жіночий комплект сорочка + халат марки «AS-EL» - 200 шт.; жіночий нічний комплект штани + кофта марки «ELVIN Baray» - 409 шт.; жіночий нічний комплект «ELVIN Baray» - 320 шт.; труси жіночі 5772 шт.(т.1, а.с.п.111-117).
Допитані в якості свідків особи, що вказані в даному протоколі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також поняті ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ствердили, що товар не рахувався, і не виймався з тюків. Окрім цього, вказані свідки, які були понятими, ствердили, що вони присутні у складі під час огляду товару не були, а лише підписали протокол на своїх робочих місцях. По наданих для огляду фототаблицях впізнати товар не змогли. Опис предметів, зданих на склад 17 лютого 2016 року, містить кількість товару, яка вказана в акті уточнення (т.1, а.с.п.118). У послідуючому дана кількість товару була визнана речовим доказом, на неї було накладено арешт (т.1, а.с.п.119-120, 121, 123-124).
Наявними у кримінальному провадженні висновком №7918 судової товарознавчої експертизи від 25.11.2016 року (т.1, а.с.п.129-135), роз`ясненим судовим експертом ОСОБА_16 , та висновком №7919 судово-економічної експертизи від 31.07.2017 року (т.1, а.с.п.136-141) та додаткової судово-економічної експертизи №8909 від 30.01.2019 року (т.3, а.с.п.56-60), роз`ясненими судовим експертом ОСОБА_17 , не доведено реальну кількість товару, яку фактично ввозив ОСОБА_10 на митну територію України та не доведено реальну суму заподіяної внаслідок цього шкоди, скільки дані експертизи проведені у рамках кримінального провадження на підставі кількості, яка була встановлена згідно протоколу огляду речей від 13 липня 2016 року.
За таких встановлених обставин суд першої інстанції обгрунтовно визнав недопустимими і не належними доказами протокол огляду речей від 13 липня 2016 року, постанови про визнання речовим доказом та послідуючих судових експертиз: судової товарознавчої експертизи від 25.11.2016 року, судово-економічної експертизи від 31.07.2017 року та додаткової судово-економічної експертизи №8909 від 30.01.2019 року.
Відповідно до п.п 3.13, 3.14, 3.19.12, 3.19.15 Технологічної схеми №45-од митний контроль і митне оформлення товарів і транспортних засобів, здійснюється однією посадовою особою ВМО №1-4 митного поста Устилуг; визначення обсягів та характеру процедур прикордонного митного та інших видів контролю здійснюється уповноваженою посадовою особою підрозділу охорони державного кордону, ВМО № 1-4 митного поста Устилуг; для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають ВМО № 1-4 митного поста Устилуг документи, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України. Митний контроль здійснюється службовою особою ВМО № 1-4 митного поста Устилуг шляхом візуального огляду транспортного засобу, перевірки документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, реєстраційних документів, що підтверджують постійне місце проживання особи, а також внесення інформації до відповідного електронного журналу; на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, за ініціативою посадової особи ВПС Пархоменкове чи посадової особи ВМО №1-4 митного поста Устилуг, транспортний засіб може бути виведений із загального потоку зі смуги руху зелений коридор на смугу руху червоний коридор або ере направлений в місце проведення поглибленого огляду. У разі, якщо під час митного контролю виявлено товари або предмети, що підлягають іншим видам контролю, посадова особа ВМО № 1-4 митного поста Устилуг після переведення такого транспортного засобу на смугу руху червоний коридор залучає посадову особу підрозділу державної контролюючої служби для здійснення в установленому законодавством порядку відповідного контролю. На підставі спрацювання індикаторів профілів ризиків, спрацювання спеціальних собак, технічних засобів прикордонного контролю, наявної оперативної інформації посадовою особою ВПС Пархоменкове транспортний засіб може бути виведений із загального потоку в місце проведення процедури контролю другої лінії.
Згідно із частиною четвертою статті 337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками (далі СУР) під час митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів.
Як передбачено пунктом 12 цього ж Порядку, контроль із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, може бути автоматизованим, неавтоматизованим та комбінованим. Автоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється із використанням інформаційних технологій, у тому числі АСАУР. Неавтоматизований контроль із застосуванням СУР здійснюється у випадках, коли оцінка ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів не може бути здійснена автоматизовано. Комбінований контроль із застосуванням СУР полягає у поєднанні автоматизованого та неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР. При розробленні заходів з управління ризиками перевага надається автоматизованому та комбінованому контролю із застосуванням СУР.
Із вищевказаного слідує, що контроль із застосуванням системи управління ризиками може бути реалізований на вибір трьома способами (автоматизованим, неавтоматизованим та комбінованим), при цьому, перевага надається автоматизованому та комбінованому способу контролю із застосуванням системи управління ризиками.
Таким чином, стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що під час проведення в нічну зміну з 12.02.2016 року на 13.02.2016 року митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки Renault Master, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , ОСОБА_8 був зобов`язаний застосувати саме неавтоматизований спосіб контролю із застосуванням системи управління ризиками та повинен був провести візуальний митний огляд вказаного транспортного засобу із фіксацією його результатів.
Положення Типової технологічної схеми № 451, Порядку № 684, Технологічної схеми та Посадової інструкції здійснення митного контролю та митного оформлення не передбачає обов`язку ОСОБА_8 постійно здійснювати неавтоматизований контроль для визначення додаткових митних процедур під час проведення митного контролю транспортних засобів та товарів, які слідують через зелений коридор.
Більше того, в матеріалах провадження взагалі відсутня посадова інструкція старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» ОСОБА_8 , з якою він би був ознайомлений.
Відповідно до Журналу розподілу робочих місць працівників оперативних змін митного поста Устилуг старшим напряму в`їзд в Україну, огляд товарів і транспортних засобів визначено ОСОБА_18 , який був відповідальним за проведення огляду транспортних засобів, і про що зазначено в акті службового розслідування.
Першим заступником Голови Державної фіскальної служби України, затверджено Перелік індикаторів ризику, які можуть використовуватись посадовими особами митниць для обрання форм та обсягу митного контролю на підставі результатів застосування системи управління ризиками, у примітках до якого вказано, що для визначення переліку митних формальностей за результатами застосування цього переліку індикаторів ризику слід враховувати кількість балів по наявних індикаторах ризику, обчислену шляхом додавання балів: від 5 до 15 балів низький ступінь ризику, від 16 до 29 балів середній ступінь ризику (можливе вжиття додаткових заходів контролю, окрім митного огляду), 30 балів і більше високий ступінь ризику (можливе проведення митного огляду та інших митних формальностей).
У даному випадку індикатор ризику дорівнював нулю, про що стверджував обвинувачений ОСОБА_8 . Ці доводи ОСОБА_8 стороною обвинувачення не спростовані належними та допустимими доказами.
Доводами скарги прокурора про те, що порушення ОСОБА_8 своїх посадових обов`язків підтверджено показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які стверджували про факт порушення ОСОБА_8 своїх посадових обов`язків під час митного оформлення автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року (т.1, а.с.п.40-45) та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року (т.1, а.с.п.31-39), які були відкриті стороною захисту стороні обвинувачення під час судового розгляду справи (т.3 а.с.п.88-89), спростовані висновки вищевказаного акту службового розслідування та членів комісії про допущені порушення ОСОБА_8 під час проведення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки Renault Master, д.р.н. НОМЕР_1 та дано детальний правовий висновок суду щодо відсутності інкримінованих ОСОБА_8 порушень вимог закону та посадових обов`язків.
Таким чином, показання вказаних свідків та висновки комісії, яка проводила службову перевірку відносно обвинуваченого, суд першої інстанції оцінив критично, як помилкове трактування норм та правил, оскільки вони спростовані наступними доказами. З таким висновком повністю погоджується і апеляційний суд.
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано та правомірно було застосовано під час проведення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки Renault Master, д.р.н. НОМЕР_1 автоматизований спосіб контролю із застосуванням системи управління ризиками. Таким чином, він не допустив порушення вимог пункту 2 Типової технологічної схеми № 451; пункту 12 Порядку № 684, пунктів 3.13, 3.14, 3.19.12, 3.19.15 Технологічної схеми №45-од та пунктів 2.4.1, 2.4.3, 2.4.4, 2.4.6, 2.10.2, 2.17.6, 2.17.7 Посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста Володимир-Волинський Волинської митниці ДФС, примірник якої з підписом ОСОБА_18 міститься в матеріалах службової перевірки щодо ОСОБА_8 .
Причинний зв`язок, як ознака об`єктивної сторони злочину підлягає встановленню у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки є обов`язковою ознакою складу злочину, тобто в злочинах з матеріальним складом. Звідси випливає, що якщо ж причинний зв`язок між діянням і наслідком не встановлений, об`єктивна сторона злочину з матеріальним складом відсутня внаслідок відсутності такої обов`язкової її ознаки, як причинний зв`язок.

Причинний зв`язок - це об`єктивно існуючий зв`язок між причиною (суспільно небезпечним діянням) і наслідком (суспільно небезпечними наслідками). Причинний зв`язок між злочинним діянням і суспільно небезпечними наслідками існує об`єктивно як факт реальної дійсності поза свідомістю і волею людини.

Таким чином, з огляду на те, що встановлені судом першої інстанції обставини, які знайшли своє підтвердження і в суді апеляційної інстанції, на думку суду, стороною обвинувачення не доведено причинний зв`язок між діяннями ОСОБА_8 та наслідками у вигляді матеріальних збитків на загальну суму 320687,12 гривень.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що саме 192782,76 грн була нараховано митним органом за розмитнення товару і саме така сума була сплачена ОСОБА_10 .

Звертає апеляційний суд увагу на те, що самі по собі письмові докази, які прокурор просив дослідити в суді апеляційної інстанції і які були досліджені, лише підтверджують встановлені органами досудового розслідування обставини, які і не заперечувалися стороною захисту, а не стверджують про наявність складу інкримінованого правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів стороною обвинувачення, які б давали суду поза розумним сумнівом прийти до висновку про винуватість ОСОБА_8 , суду надано не було.
В ч.2 ст.17 КПК України вказано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, твердження прокурора в скарзі про те, що суд першої інстанції при постановленні виправдувального вироку не оцінив всі докази по справі в своїй сукупності, не заслуговують на увагу.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку.

За таких обставин апеляційний суд залишає скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді