Справа № 495/2729/17
№ провадження 1-кс/495/3866/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (прокурора), -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою, в інтересах ОСОБА_4 , яку вважає подану в порядку статті 303 КПК України та у якій просить:
-встановити стороні обвинувачення у кримінальному провадженні №0000840 від 05.04.2017 року процесуальний строк для прийняття рішення з урахуванням обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЕРДР 05.04.2017 року за №0000840.
20.11.2017 року слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Таким чином перебіг двомісячного строку на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000840 від 05.04.2019 року розпочався 20.11.2017 року.
Наприкінці жовтня 2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000840 від 05.04.2019 року закінчився, будь-яких процесуальних рішень про продовження строку здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000840 органом досудового розслідування не приймалося.
Заявник вважає, що кримінальне провадження, внесене до ЕРДР 05.04.2017 року №0000840 у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України підлягає закриттю, однак сторона обвинувачення зволікає з прийняттям відповідного процесуального рішення.
На підставі наведеного просить скаргу задовольнити.
В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор в судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгулу справи повідомлений.
Дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В порядку ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту вимог скарги, заявник перед слідчим суддею порушив питання про встановлення стороні обвинувачення у кримінальному провадженні №0000840 від 05.04.2017 року процесуальний строк для прийняття рішення з урахуванням обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак такі вимоги виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, виходячи з наступного.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Крім того, необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) прокурора, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Аналогічний висновок сформульований в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 12.01.2017, № 9-49/0/4-17) згідно якого не може розцінюватись як бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, невчинення слідчих (розшукових) дій, які ініціює заявник, оскільки відповідно до ст. 220 КПК України має бути забезпечено лише розгляд відповідного клопотання, нездійснення якого і є предметом оскарження відповідно до вказаного пункту. Якщо ж за результатами розгляду клопотання слідчий, прокурор приймають постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, то така постанова, очевидно, є предметом оскарження відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Отже, оскаржити до слідчого судді бездіяльність прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій можливо лише за наявності зв`язку між його обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначена особа зобов`язана їх вчинити.
Разом з тим, з тим, щодо посилання заявника на норму ст. 114 КПК України, відповідно до якої для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, необхідно зазначити, що форма та зміст таких рішень, зазначаються у ст. 110 КПК України. Відповідно до вимог зазначеної норми, процесуальне рішення слідчого судді це оформлений відповідно до вимог КПК України правовий акт ,який містить відповіді на правові питання, що виникають в ході кримінального провадження та приймається у формі ухвали та має бути законним та обґрунтованим. Щодо певних рішень слідчого судді, ці вимоги конкретизовані, так, наприклад ухвали слідчого судді, у яких він має право встановити процесуальні строки, відповідно до наданих йому КПК України, є відсторонення від посади, тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, відсторонення від посади, тимчасовий доступ, дозвіл на затримання та інші, тобто лише ті питання, вирішення яких чітковстановлено процесуальним законодавством та належить до компетенції слідчого судді.
Слідчим суддею встановлено, що заявником не порушено питань, які вповноважений вирішити слідчий суддя згідно ст. 303 КПК України, оскільки заявник не оскаржує до слідчого судді бездіяльність прокурора щодо невиконання вимог ст. 220 КПК України або процесуальне рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, а фактично порушив перед слідчим суддею питання про зобов`язання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0000840 прийняти процесуальне рішення з урахуванням положень, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні 0000840.
Зазначені вимоги слідчий суддя вважає необґрунтованими, адже діючим КПК України не передбачена можливість зобов`язання осіб, які здійснюють кримінальне провадження, вчинити такі дії ухвалою слідчого судді.
Відповідно до положень ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до положень ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Отже наведеною нормою гарантована самостійність та незалежність прокурора під час здійснення ним своїх обов`язків, у тому числі під час проведення ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також слідчого під час проведення ним досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Заявник, посилаючись на положення ст. 303 КПК України, фактично просить слідчого суддю дати вказівки прокурору та слідчому, під час проведення досудового розслідування задля його як найшвидшого розслідування, що є неприпустимим, адже порушує принцип незалежності прокурора та слідчого.
Фактично вимоги заявника виходять за межі повноважень слідчого судді, у зв`язку з чим вважаю, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 необхідно відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 26, 303, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та встановлення процесуального строку відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя