Справа № 369/8611/19
Провадження №1-кс/369/2726/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 09 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду зі скаргою про скасування постанови прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 09 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року.

Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що оскаржувана постанова від 09 жовтня 2018 року є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки вона була винесена у позапроцесуальний та незаконний спосіб, а саме була винесена поза межами відкритого кримінального провадження та досудового розслідування.

Враховуючи викладене, заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили скасувати постанову прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 09 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим; зобов`язати уповноважену особу визнати потерпілим у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та невідкладно надіслати потерпілому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; зобов`язати орган досудового розслідування невідкладно застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року задоволено частково скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.09. 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 04.07. 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.09. 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 04.07. 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України скасовано. В іншій частині вимог скарги відмовлено.
До скарги заявниками було надано копію постанови прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 09.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно положень п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Так, згідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи викладене, та дослідивши письмові матеріали скарги суд дійшов висновку про скасування постанови прокурора Києво-Святошиснької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 09.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Праваі обв`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається памятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно вимог ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, суд прийшов до висновку, що вимоги заявників про визнання потерпілим ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 26, 55, 214, 303, 304, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 09.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000446 від 04.07.2018 року.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1