Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3766/19
Провадження № 1-в/644/362/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ;
засудженого ОСОБА_4
представника ДУ «ХВК № 43» - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «ХВК № 43» клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення (далі за текстом Клопотання), -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого,

засудженого 11.07.2017 року вироком Лисичанського міського суду Луганської області за ч. 1 ст. 125. Ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі. Початок строку 26.04.2017 року. Кінець строку 06.11.2019 року

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення. Клопотання мотивоване тим, що засуджений за час перебування в установі виконання покарання зробив для себе висновки, став на шлях виправлення, має заохочення, а тому прохає про умовно-дострокове звільнення.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення на теперішній час.

Представник ДУ «ХВК № 43» надав пояснення.

ОСОБА_4 у судовому засіданні прохав клопотання задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Так, згідно положень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий: 27 серпня 2015 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 69, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 18 жовтня 2016 року звільнено з місць позбавлення волі відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 06 місяців 10 днів.

Відбуває покарання за вироком від 11.07.2017 року Лисичанського міського суду Луганської області за ч. 1 ст. 125. Ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років 01 місяця.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.04.2017 року. З 27.04.2017 року знаходився у Старобельському слідчому ізоляторі. Так, згідно матеріалів, наданих до суду засуджений за час відбування покарання стягнень чи заохочень не має.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, за вчинення якого ОСОБА_4 був засуджений вироком відноситься до тяжких злочинів.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про умовно-дострокове звільнення» - не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , «Про умовно-дострокове звільнення» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення, засудженим в той же строк, але з дня вручення копії Ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.08.2019 року.

Суддя ОСОБА_1