Справа № 991/1463/19
Провадження №11-сс/991/181/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_7 , інші учасники провадження не з`явилися,

розглянула апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2019 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000053 від 19.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 3 статті 369-2 Кримінального кодексу України.

Історія провадження
1.14.08.2019 ОСОБА_5 затримано в рамках кримінального провадження № 0000046 від 04.02.2014 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК) (том 2 а. с. 103-113).

2.15.08.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК.

3.16.08.2019 слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова застосував до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (до 13.10.2019) із визначенням застави у розмірі 6 000 000 гривень (том 1 а. с. 90-95).

4.08.10.2019 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва продовжив строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 (до 14.11.2019) із визначенням застави у розмірі 5 999 283 гривень (том 1 а. с. 102-113).

5.18.10.2019 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 3 статті 369-2 КК (том 1 а. с. 25-89).

6.06.11.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду продовжила строк досудового розслідування до шести місяців (до 14.02.2020) (том 1 а. с. 23-24).
7.08.11.2019 детектив Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 подав до слідчого судді Вищого антикорупційного суду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

8.13.11.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду клопотання детектива задовольнив, продовжив підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів (до 11.01.2020).

9.18.11.2019 захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді.

10.18.11.2019 суддя-доповідач призначив апеляційну скаргу до розгляду.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді
11.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2019 було: (1) задоволено клопотання детектива; (2) продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою на 60 днів (до 11.01.2020); (3) визначено заставу у розмірі 5 999 283 гривень (3 123 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб); (4) у разі внесення застави покладено обов`язки: 1) прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; 2) не відлучатися із міста Києва без дозволу детектива, прокурора або суду; 3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також службовими особами Київської міської державної адміністрації, Міністерства культури України, Українського державного інституту культурної спадщини, засновниками, представниками та керівниками ТОВ «Фірма «Катран-К»; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.
12.При постановленні ухвали слідчий суддя виходив з такого: (1) наявна обґрунтована підозра можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого діяння; (2) сторона обвинувачення довела продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК): 1) переховування від органів досудового розслідування чи суду; 2) знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи документів; 3) незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного; (3) прокурором не доведено інші зазначені в клопотанні ризики; (4) інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків; (5) питання щодо визначення розміру застави не вирішується при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такому випадку розмір застави залишається незмінним; (6) за відсутності клопотань про інше розмір застави визначено у тому ж розмірі, який був раніше встановлений слідчими суддями при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Короткий зміст та вимоги апеляційної скарги
13.В апеляційній скарзі захисник ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про проводження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14.Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник зазначив, що: (1) кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 не пов`язане предметом розслідування з первісним кримінальним провадженням № 0000046, в рамках якого було виявлено ознаки кримінального правопорушення за підозрою ОСОБА_5 , та з яким було «штучно» об`єднано; (2) підслідність кримінального провадження № 0000046 була визначена за слідчими СВ УСБУ в Чернігівській області за відсутності правових підстав; (3)основні свідки у цьому кримінальному упровадженні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є заявниками в інших кримінальних провадженнях щодо корупційних злочинів та співпрацюють з правоохоронними органами з метою створення штучних доказів обвинувачення; (4) стороною обвинувачення не доведено наявності законної мети та підстав для застосування запобіжного заходу; матеріалами досудового розслідування спростовують факт вимагання неправомірної вигоди, що виключає кваліфікацію дій ОСОБА_5 за частиною 3 статті 369-2 КК та відповідно можливість застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою; (5)дії правоохоронних органів містять ознаки фабрикації кримінального провадження, створення штучних доказів та притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинуватих осіб; (6) стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачені статтею 177 КПК, при цьому захисником зазначено, що ОСОБА_5 перебуває у санкційних списках Російської Федерації, основними доказами сторони обвинувачення є матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, свідками у провадженні є можливо агенти СБУ та НАБУ; (7) стороною обвинувачення не обґрунтовано застосування застави в розмірі 6 млн гривень, цей розмір застави є непомірним.

15.Також в апеляційній скарзі захисник наводить дані щодо особистої ситуації підозрюваного ОСОБА_5 .
Позиція учасників провадження
16.Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу.
17.Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Оцінка та мотиви Суду
18.З метою правильного вирішення апеляційної скарги Суд має визначити: (1) чи є законні підстави для продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ; (2) якщо так, то чи вірно визначена слідчим суддею застава в розмірі 5 999 283 гривень, яка буде достатньою для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.
19.Суд на ці питання надає ствердні відповіді з мотивів, викладених нижче.
20.Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
21.Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).
22.В ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується (частина 1 статті 196 КПК).
23.Отже, для обґрунтування відповідей, які Суд зафіксував вище у пункті 18 цієї ухвали, необхідно в межах доводів апеляційної скарги розкрити: (1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; (2) чи продовжують існувати ризики, які були заявлені детективом, та їх обґрунтованість; (3) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; (4) обґрунтованість розміру застави; (5) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

(1) Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа
24.08.08.2019 заступник міністра з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_10 вимагали у представника ТОВ «Юридичне бюро Юржитло» ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США за вплив на колегію суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо винесення рішення про стягнення боргу в розмірі 10 332 566 грн. з ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9» на користь ТОВ «Юридичне бюро Юржитло».
25.08.08.2019 через посередника ОСОБА_13 підозрюваний ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 отримав першу частину грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США.
26.Продовжуючи вчиняти неправомірні дії, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вимагав від ОСОБА_12 представника ТОВ «Фірма «Катран-К», грошові кошти у розмірі 1 000 000 доларів США за здійснення впливу на відповідних службових осіб Міністерства культури України та Київської міської державної адміністрації шляхом використання своїх службових обов`язків із посадовими особами органів державної влади задля позитивного вирішення питання про отримання ТОВ «Фірма «Катран-К» дозволу на початок проведення будівельних робіт багатоповерхового будинку на земельній ділянці «Ринку Рибалка» в місті Києві по вулиці Набережне Шосе, 25/3, яка входить до меж території охоронюваної (буферної зони) зони об`єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСЕКО «Київ: Собор Святої Софії та прилеглі монастирські споруди, Києво-Печерська Лавра».
27.14.08.2019 після отримання другої частини коштів за вплив на суддів Верховного Суду в розмірі 30 000 доларів США та частини коштів за надання дозволу на будівництво багатоповерхового будинку у розмірі 450 000 доларів США, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було затримано.
28.Діянням ОСОБА_5 надана правова кваліфікація за частиною 2 статті 28 частиною 3 статті 369-2 КК одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішень особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
29. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину (частина 4 статті 12, примітка 1 статті 45, частина 3 статті 369-2 КК).
30.Корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства (абзац 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998). Корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства (абзац 5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999, ратифікована Законом України № 252-V від 18.10.2006). Корупція породжує серйозні проблеми і загрози для стабільності й безпеки суспільств, що підриває демократичні інститути й цінності, етичні цінності й справедливість та завдає шкоди сталому розвитку й принципу верховенства права. Випадки корупції, пов`язані з великими обсягами активів, які можуть складати значну частку ресурсів держави, ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав (абзаци 2 та 4 преамбули до Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, ратифікована Законом України № 251-V від 18.10.2006).
31.Сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний (суспільний) інтерес до корупційних злочинів та необхідності ефективної протидії ним з метою захисту особи, суспільства та держави. Наявність публічного інтересу підтверджується, зокрема, створенням спеціалізованих антикорупційних органів .
32.Зазначене вище слід враховувати при визначені пропорційності втручання в права людини шляхом застосування запобіжних заходів у кримінальних провадженнях, враховуючи при цьому також особливості проваджень, які підсудні Вищому антикорупційному суду.
33.Наявність значного суспільного інтересу в кримінальному провадженні № 0000053 обумовлюється: (1) значенням належного функціонування найвищих органів державної влади; (2) значним розміром неправомірної вигоди;(3) потребою в забезпеченні збереження історико-культурної спадщини України.

34.Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (частина 1 статті 6 Конституції України).
35.Суд враховує приналежність як підозрюваного, так і осіб, на яких він за версією слідства впливав, до вищих посадових осіб виконавчої та судової влади України.
36.Так, підозрюваний ОСОБА_5 на момент інкримінованих йому дій був заступником міністра з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, тобто заступником міністра Кабінет Міністрів України.
37.Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади (частина 1 статті 113 Конституції України, частина 1 статті 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»). До складу Кабінету Міністрів України входять, зокрема, міністри України (частина 1 статті 114 Конституції України, частина 1 статті 6 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»).
38.Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України (далі МТОТ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МТОТ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (пункт 1 Положення про Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 376 від 08.06.2016). МТОТ очолює Міністр, який має, зокрема, заступників (пункт 10 Положення про Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 376 від 08.06.2016).
39.Посада, яку обіймав підозрюваний ОСОБА_5 , належить до посад державної служби категорії «А» (вищий корпус державної служби) (том 2 а. с. 185, том 3 а. с. 188).
40.За версією слідства підозрюваний ОСОБА_5 мав вплинути на посадових осіб Міністерства культури України та Київської міської державної адміністрації, а також суддів Верховного Суду (тобто ОСОБА_5 фактично підозрюється у вчиненні двох злочинів).
41.За даними слідства ОСОБА_5 мав здійснити вплив, зокрема, на одного з міністрів Уряду України, а також за допомогою заступника Генерального прокурора на суддів Верховного Суду. При цьому, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України (частина 3 статті 125 Конституції України, стаття 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
42.Також Суд враховує значний розмір неправомірних вигод, про які йдеться у наданих слідством матеріалах. За епізодом щодо впливу на посадових осіб Міністерства культури України підозрюваний ОСОБА_5 за версією слідства вимагав 1 000 000 доларів США та одержав 450 000 доларів США. За епізодом впливу на суддів Верховного Суду підозрюваний ОСОБА_5 за версією слідства вимагав та одержав неправомірну вигоду у розмірі 80 000 доларів США.
43.Підозрюваний ймовірно здійснював вплив за отримання дозволу на початок проведення будівельних робіт багатоповерхового будинку на земельній ділянці, яка входить до меж території охоронюваної (буферної зони) зони об`єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСЕКО «Київ: Собор Святої Софії та прилеглі монастирські споруди, Києво-Печерська Лавра».
44.Свята Софія та Києво-Печерська Лавра у Києві належать до Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО (пункт № 336 у списку Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО).
45.Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування (преамбула Закону України «Про охорону культурної спадщини»). Буферна зона територія навколо об`єкта всесвітньої спадщини, що забезпечує охорону цілісності та автентичності видатної універсальної цінності цього об`єкта та у межах якої встановлюється відповідний режим використання (абзац 27 частина 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).
46.Вказані обставини в сукупності обумовлюють наявність значного суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні. Зазначене, за наявності інших необхідних умов, може виправдовувати обмеження прав підозрюваного ОСОБА_5 .
Щодо обґрунтованості підозри
47.Суд погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.
48.Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві.
49.Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК).
50.Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).
51.Наявність обґрунтованою підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.
52.На підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення детектив надав серед іншого: (1) протоколи допиту свідка ОСОБА_11 ; (2) протоколи допиту свідка ОСОБА_12 ; (3) протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; (4) протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; (5) протоколи огляду матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; (6) протоколи огляду та вручення грошових коштів; (7) протокол затримання ОСОБА_5 ; (8) протокол огляду телефону ОСОБА_5 ; (9) протокол обшуку службового кабінету ОСОБА_5 ; (10) протокол огляду документів, вилучених в ході обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_5 ; (11) протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_10 ; (12) протокол обшуку квартири ОСОБА_10 ; (13) протокол обшуку автомобіля, яким користувався ОСОБА_10 .
53.З наданих детективом матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що протягом липня-серпня 2019 року між свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та підозрюваними ОСОБА_5 і ОСОБА_10 відбувались зустрічі, під час яких обговорювались питання щодо обставин, які є предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні (том 2 а. с. 56-58, 59-62, 63-68, 69-72, 73-80, 81-94). Зі змісту розмов вбачається повна обізнаність підозрюваних ОСОБА_5 і ОСОБА_10 щодо предмету обговорення. Зокрема, підозрювані детально зазначають про свою участь у ймовірному здійсненні впливу на осіб, зокрема, із зазначенням їх посад, імен або прізвищ, що дає можливість ідентифікувати їх як діючих на той час високопосадовців (окремих міністрів, посадових осіб окремих міністерств та департаментів, посадових осіб Генеральної прокуратури, Верховного Суду). Крім цього, підозрювані зазначають про суми і послідовність передачі свідками грошових коштів на їх користь, координують їх дії щодо подання документів (том 2 а. с. 57), а також про негативні наслідки у разі нездійснення передачі грошових коштів. З наведеного можна зробити висновок про активну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у ймовірному вчиненні інкримінованого йому діяння.

54.Суд не приймає доводи захисника щодо провокації злочину. Вказаним обставинам має надаватись оцінка під час судового провадження на підставі дослідження всіх наявних матеріалів кримінального провадження. Разом з тим, з наявних у Суду матеріалів не вбачається очевидних ознак провокації. Активна поведінка підозрюваних, яка виражалась у вимаганні неправомірної вигоди спростовує провокування та відповідний довід сторони захисту.

55.Суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність ознак вимагання у інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 діяннях, оскільки вони спростовуються матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

56.У КК відсутнє визначення вимагання неправомірної вигоди як кваліфікуючої ознаки зловживання впливом. Із урахуванням положень частини 1 статті 189 та пункту 5 примітки до статті 354 КК під зазначеним вимаганням слід розуміти вимогу щодо надання такої вигоди з погрозою здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, результатом якого буде вчинення або невчинення дії з використанням її становища, яка може порушити права чи законні інтереси особи, яка надає неправомірну вигоду, її близьких родичів чи юридичних осіб, власником чи представником яких вона є, або умисне створення умов за допомогою зазначеного впливу, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігти чи припинити порушення прав чи законних інтересів зазначених осіб.

57.Зі змісту розмови підозрюваного ОСОБА_10 із свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , яка відбулась 23.07.2019, слідує, що підозрюваний зазначив про можливість отримання дозволу на початок будівництво за умови участі у вирішенні цього питання ОСОБА_5 та за умови передання 1 000 000 доларів США, в протилежному випадку необхідний дозвіл отримати буде неможливо (том 2 а. с. 81-94). Тобто вбачається, що підозрювані із використанням свого впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, унеможливили б отримання зазначеного дозволу у разі відмови надання їм неправомірної вигоди. На цьому етапі досудового розслідування наведеного достатньо для встановлення наявності вимагання неправомірної вигоди як кваліфікуючої ознаки зловживання впливом.

58.Щодо доводів сторони захисту про незаконність постанов прокурора про об`єднання та визначення підслідності за СВ УСБУ в Чернігівській області Суд зазначає наступне. Вирішення зазначених процесуальних питань належить до компетенції прокурора (частина 7 статті 214, частина 4 статті 217 КПК). Питання щодо законності цих постанов прокурора не вирішується під час продовження строку дії запобіжного заходу. Рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування не підлягає оскарженню (частина 5 статті 217 КПК).
59.Виходячи з наявних матеріалів, Суд погоджується з висновком слідчого судді про можливу причетність ОСОБА_5 до вчиненні кримінального правопорушення та відповідно встановлення викладених вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

(2) Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість
60.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні (пункти 1-3 частини 1 статті 177 КПК).
61.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
62.Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
63.Зазначений стандарт доказування (переконання) Суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Щодо продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду
64.Суд погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
65.Ризик переховування від правосуддя Суд оцінює в світлі (1) обставин цього кримінального провадження та (2) особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_5 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, роботу, місце проживання).
66.Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна). До того ж звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину КК не передбачено.
67.Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.
68.Ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю тощо. У цьому контексті Суд бере до уваги, що 06.08.2019 ОСОБА_5 у бесіді з ОСОБА_11 розповідав йому як надавав рекомендації народному депутату України припинити ходити на допити за викликами слідчих, користуючись депутатським імунітетом, також розповідав про те як він особисто біля півроку ухилявся від викликів слідчих по двом кримінальним справам, в тому числі відмовляючи на їх виклики в грубій нецензурній формі (том 2 а. с. 60). Таким чином, особисті якості ОСОБА_5 , його моральні принципи, досвід поведінки в умовах ймовірності притягнення до кримінальної відповідальності, демонструють схильність до ігнорування приписів кримінального процесуального законодавства, високий ризик ухилення від слідства та суду.
69.Суд погоджується також з висновками слідчого судді, який окрім врахування тяжкості злочину, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , врахував наявність у нього тісних соціальних зв`язків із працівниками правоохоронних органів, службовими особами органів державної влади, що дає можливість, використовуючи їх, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.
70.У клопотанні детектива вказаний ризик також обґрунтовується серед іншого, можливістю вибути на територію РФ чи тимчасово окуповану територію України, оскільки зі слів останнього отримав пропозицію посади міністра в ній. Також близькі особи ОСОБА_5 ОСОБА_15 є власником квартири у Донецьку. Заперечення захисту щодо цього полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 включений до санкційного списку РФ, тому виїзд для нього на територію РФ чи ДНР неможливий. Вказані аргументи захисту Суд оцінює критично, оскільки за змістом введені обмеження не передбачають заборони перетину кордону з РФ, а пов`язані із застосуванням спеціальних економічних заходів.
71.Наведені вище фактичні дані цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного ОСОБА_5 в сукупності дають підстави Суду дійти висновку про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.
Щодо ризиків незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення
72.Встановлені обставини кримінального провадження дають можливість оцінювати вказані ризики у сукупності.
73.Суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного.
74.При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
75.За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
76.Суд звертає увагу, що детектив у клопотанні зазначає про необхідність допиту керівників та засновників ТОВ «Фірма «Катран-К» від імені та в інтересах яких діяли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Наведене свідчить про те, що на стадії досудового розслідування ще не всі свідки допитані.
77.Слід погодитись також із висновками слідчого судді, що ризик можливого впливу на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та можливість узгодження між ними показань підтверджується як спільною зацікавленістю у цьому, так і наявністю родинних зв`язків між ними. Так, дружина ОСОБА_5 ОСОБА_16 , згідно з відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану є рідною сестрою ОСОБА_10 .
78.Крім того, Суд звертає особливу увагу на висловлення підозрюваним ОСОБА_5 намірів вбити свідка та заявника у цьому провадженні ОСОБА_11 через те, що останній попросив іншого свідка ОСОБА_17 при передачі йому грошової суми (неправомірної вигоди) надати для фотографування своє службове посвідчення (протокол допиту свідка ОСОБА_17 том 1 а. с. 229). Вказану обставину Суд оцінює як цілком вірогідну загрозу впливу на свідків та інших підозрюваних.
79.Більше того, зазначені вище соціальні зв`язки підозрюваного, а також зміст його розмов, ще більше утверджують Суд у думці про існування ризиків, передбачених пунктами 2 та 3 частини 1 статті 177 КПК.
80.Так, протоколом огляду речей і документів від 15.08.2019, а саме блокноту ОСОБА_5 , вилученого під час обшуку (том 2 а. с. 46-48), протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 15.08.2019, вилученого під час його затримання 14.08.2019 (том 3 а. с. 6-100), встановлено наявність зв`язків та контактів ОСОБА_5 із працівниками судових та правоохоронних органів різного рівня, парламенту, уряду, іншими заможними та впливовими особами, що дає можливість йому, діючи в змові зі службовими особами правоохоронних органів, ініціювати штучне створення доказів та незаконне притягнення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до адміністративної та/або кримінальної відповідальності з метою тиску на останніх та примушування їх до зміни показань.
81.Встановлені досудовим розслідуванням обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 під час вчинення злочину. Вказане підтверджує схильність та здатність ОСОБА_5 приховувати та маскувати свої ймовірно протиправні дії всіма доступними йому силами та засобами. Так, наприклад, матеріалами кримінального провадження, підтверджується, що з метою приховування вчиненого злочину ОСОБА_10 за погодженням із ОСОБА_5 після одержання неправомірної вигоди у сумі 50 000 доларів США, провів обмін отриманих грошових коштів на гривню в пункті обміну банку (протоколи огляду від 15.08.2019, від 16.08.2019 том 2 а. с. 21-48).
82.З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема отримати вільні зразки підпису ОСОБА_5 , отримати тимчасові доступи до речей і документів для встановлення обставин, що мають значення у цьому кримінальному провадженні, допитати свідків, беручи до уваги, зокрема, факт невстановлення місцезнаходження частини предмета злочину (грошових коштів), Суд, погоджується із висновками слідчого судді, що ризик знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зберігає свою актуальність.
Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків
83. ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку, зареєстроване місце проживання у місті Донецьку, проживає у місті Києві. Одружений, має трьох дітей, 2000, 2001 та 2006 року народження.
84.З 2017 року по серпень 2019 року обіймав посаду заступника міністра, раніше радника міністра, народного депутата України шостого скликання Верховної Ради України, заступника голови Донецької державної обласної адміністрації, помічника-консультанта народного депутата України, заступника голови Кіровської районної міста Макіївки, секретаря Макіївського міського комітету Соціалістичної партії України.
85. ОСОБА_5 має відзнаки та нагороди (том 3 а. с. 183-185).
86.Хоча зазначені обставини позитивно характеризують ОСОБА_5 , проте вони в світлі наведених вище фактичних даних та характеристики кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені Судом ризики до маловірогідності чи до їх виключення на цьому етапі досудового розслідування.
(3) Щодо інших більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК
87.Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).
88.Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
89.При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, Суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
90.З огляду на викладене, а також беручи до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК, Суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та (2) зможе запобігти цим ризикам.
91.Суд також звертає увагу, що в цьому провадженні продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 не є для нього безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи заставу.

(4) Щодо розміру застави
92.Частиною 3 статті 183 КПК визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
93.У клопотанні детектива ставилось питання про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в раніше визначеній сумі 3123 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 999 283 грн.
94.В апеляційній скарзі зазначено, що вказаний розмір є непомірним для підозрюваного, адже він не має доходів, які б давали йому можливість внести заставу у вказаному розмірі.
95.Погоджуючись із висновком слідчого судді щодо розміру застави Суд додатково враховує розмір неправомірної вимоги за зловживання впливом за кожним епізодом: (1) розмір неправомірної вигоди, оголошений підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_10 задля позитивного вирішення питання про отримання ТОВ «Фірма «Катран-К» дозволу на початок проведення будівельних робіт багатоповерхового будинку 1 000 000 доларів США (з яких підозрюваними було отримано 450 000 доларів США); (2) розмір предмету злочину за вплив на суддів Верховного Суду 80 000 доларів США.
96.Слід також звернути увагу на правову позицію, зазначену у підпункті 7 пункту 3.5. Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014, за якою питання щодо визначення розміру застави не вирішується при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розмір застави у такому випадку залишається незмінним.
(5) Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування
97.Кримінальне провадження № 0000053 від 19.08.2019 було виділено з кримінального провадження № 0000046 від 04.02.2014.

98.Протягом липня жовтня 2019 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось слідчими Служби безпеки України та Державного бюро розслідувань.

99.21.10.2019 постановою заступника Генерального прокурора визначено підслідність кримінальних правопорушень у цьому кримінальному провадженні за Національним антикорупційним бюро України. Прокурор зазначив, що матеріали надійшли до Національного антикорупційного бюро України лише 25.10.2019.

100.Строк попередньої ухвали слідчого судді від 08.10.2019 про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчувався 14.11.2019 (том 1 а. с. 102-113). 06.11.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду продовжила строк досудового розслідування до шести місяців (до 14.02.2020) (том 1 а. с. 23-24).
101.В обґрунтування неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки для необхідно, зокрема завершити проведення експертизи відеозвукозапису, отримати від підозрюваних зразки почерку, призначити та провести судово-почеркознавчу експертизу, допитати відомих слідству свідків, встановити та допитати інших можливих свідків, отримати тимчасовий доступ до відомостей, що знаходиться в володінні ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» і які містять інформацію щодо з`єднань абонентських номерів, якими користувались підозрювані,зняти гриф секретності з ухвал слідчих суддів та інших документів, за якими проводились негласні слідчі (розшукові) дій, встановити можливу причетність до вчинення злочину інших ймовірних співучасників, здійснити повідомлення про підозру у остаточній редакції, виконати вимоги статті 290 КПК. Виконання вказаних процесуальних дій має суттєве значення для встановлення усіх обставин у цьому кримінальному провадженні, отримані за результатами їх проведення докази можуть бути використані під час судового розгляду.
102.Вказані обставини в сукупності дають підстави стверджувати про обґрунтованість підстав, що унеможливлюють завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
103.Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (стаття 310 КПК).
104.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (пункт 1 частини 3 статті 407 КПК).
105.Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (частина 3 статті 132 КПК).
106.Вище Судом було встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, що згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК може бути підставою для застосування (продовження строку) запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
107.З огляду на встановлені та описані вище (1) наявність значного суспільного інтересу в цьому кримінальному провадженні та (2) ризики, передбачені статтею 177 КПК, Суд приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 , про який ідеться в клопотанні детектива.
108.Завдання, для виконання якого детектив звернувся з клопотанням від 07.11.2019, а саме: забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам може бути досягнуте лише через застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із визначенням відповідного розміру застави.
109.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді залишена без змін,
110.Керуючись статями 177, 178, 182, 183, 194, 196, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2019 про продовження строку тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3