Справа № 357/3564/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 7 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000749, внесене 14 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, по обвинуваченню за ч.1 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2019, близько 13 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у торгівельному залі, другого поверху ТОВ "АТБ-Маркет", магазин "Продукти - 625", що по вул. Ярмаркова, 37 А в м. Біла Церква, Київської області, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно від оточуючих, з корислових мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу взяв з полиці для продажу алкогольних напоїв одну бутилку віскі «JackDaniels» 40% об`ємом 0,5 л, вартістю 393,67 грн. В подальшому, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , сховав зазначену бутилку до внутрішньої лівої кишені своєї куртки, в яку був одягнутий та продовжив рух по магазину в напрямку входу. Після чого минувши каси та не розрахувавшись за вище вказаний товар, направився в сторону вхідних дверей та покинув приміщення магазину.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ "АТБ-Маркет" матеріальної шкоди на загальну суму 393,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині та суду показав, що саме він вчинив зазначений злочин за викладених у обвинувальному акті обставин. Розкаюється у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.

З огляду на викладенні у обвинувальному акті та визнані обвинуваченим обставини вчинення злочину суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження всі обставини, які підлягають доказуванню відповідно до положень ст.91 КПК України і в тому числі щодо події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, форми його вини, мотиву і мети вчинення злочину.

Суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину є доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання винного обставин, дані про його особу, відношення до скоєного та конкретні обставини справи.

З огляду на зміст санкції ч.1 ст.185 КК України та вимог статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання винного, судом відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Окрім того, відповідно до положень статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права», а тому з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи) (справи «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.062005), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Враховуючи суспільну небезпечність скоєного обвинуваченим злочину (спрямований проти власності), на що вказує його характер (умисний корисливий злочин) та спричинені ним наслідки (заподіння матеріальної шкоди невеликого розміру), тяжкість злочину (є злочином середнього ступеня тяжкості), відношення винного до наслідків скоєного (розкаявся у скоєному), пом`якшуючу покарання винного обставину та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, дані про його особу, який посередньо характеризуються по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2017 року, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, визначивши йому покарання відповідно до санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі та у відповідності до ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи, не виїжджати без погодження з ним за межі України.

Речові докази та судові процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.185 КК України злочину та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку - один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи, не виїжджати без погодження з ним за межі України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1