Справа № 303/2967/15-к
Провадження № 1-кп/303/601/19
Рядок стат.звіту № 247
УХВАЛА
16 серпня 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі колегії: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
провівши підготовче судове засідання в залі судових засідань в м. Мукачево у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 13 вересня 2014 року по обвинуваченню
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Електросталь Московської області РРФСР, мешканця АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Ужгород Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України;
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця (зареєстрованого) АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 ;
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_11 ; ОСОБА_12
захисників обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_11 ; ОСОБА_12
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_13 ;

В С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.
Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстави для повернення обвинувального акта відсутні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Крім того, прокурор заявив письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та вчинення злочинів у складі організованої групи, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить належне виконання покладених на обвинуваченого обов`язків у межах строків судового розгляду кримінального провадження. На даний ризики, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від суду та впливати на свідків. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання покладених на обвинуваченого обов`язків у межах строків судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, прокурор заявив клопотання про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_8 у Закарпатській установі виконання покарань №9 Відділу державної пенітенціарної служби України в Закарпатській області, на час розгляду Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області кримінального провадження по його обвинуваченню за ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Захисник ОСОБА_10 , якого підтримав і сам обвинувачений ОСОБА_6 , в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважає його таким, що відповідає вимогам закону і підстав для його повернення прокурору немає. При цьому повністю заперечив проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки для цього немає ніяких підстав. Крім того, заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому зазначив, що станом на 12 серпня 2019 року ОСОБА_6 фактично відбув покарання, призначене вироком Мукачівського міськрайонного суду від 17 січня 2017 року і тримання його під вартою при новому розгляді даного кримінального провадження є недоцільним. Ризики, передбачені ст.. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні відсутні. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 яких підтримав і сам обвинувачений ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні просили призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважають його таким, що відповідає вимогам закону і підстав для його повернення прокурору немає. Крім того, підтримали клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі. Крім того, захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримали клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу. Захисник ОСОБА_12 залишив на розсуд суду вирішення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу .
Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 яких підтримав і сама обвинувачена ОСОБА_7 , в підготовчому судовому засіданні просили призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважають його таким, що відповідає вимогам закону і підстав для його повернення прокурору немає. Крім того, підтримали клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі. Крім того, захисник ОСОБА_11 , обвинувачена ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримали клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу. Захисник ОСОБА_12 залишив на розсуд суду вирішення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу .
Захисник ОСОБА_13 , якого підтримав і сам обвинувачений ОСОБА_8 , в підготовчому судовому засіданні просили призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважають його таким, що відповідає вимогам закону і підстав для його повернення прокурору немає. Підтримали клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі. Крім того, заперечили проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримали клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу.
З врахуванням думки учасників, суд вважає можливим судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.
Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
Відповідно до ч.1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.
Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання залишено без змін, але не більше ніж на 60 днів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що передбачено п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Частина 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотання учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
При прийнятті судового рішення, суд враховує вагомість доказів, що підтверджують обвинувачення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та відсутність утриманців; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; наявність судимостей у обвинуваченого, його характеристику та майновий стан.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Таким чином, ризики, передбачені пунктами 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, своєї актуальності не втратили та продовжують існувати.
При обґрунтуванні рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Окрім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.
Крім того, суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, що становить підвищену суспільну небезпеку. Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства не втратили актуальності.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд робить висновок про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 15 жовтня 2019 року включно. До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Обираючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.
При цьому на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи конкретні обставини справи та тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, суд доходить висновку, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому наявні підстави для визначення розміру застави згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає за доцільне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави відповідні обов`язки.
Крім того, судом встановлено, що на підставі вироку Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2013 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13.05.2014 р., ОСОБА_8 засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок набув законної сили.
Відповідно до ст. 90 Кримінально виконавчого кодексу України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.
Пунктом 12 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу передбачено, що під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Згідно з приписами п. 4 частини другої ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги вищенаведені законодавчі положення, а також те, що дане кримінальне провадження по суті не розглянуте, а участь обвинуваченого у його розгляді є обов`язковою, суд приходить до висновку про необхідність залишення обвинуваченого ОСОБА_8 при Закарпатській УВП №9 на час судового розгляду справи.
Керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 314, 315, 317, 369, 370, 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 13 вересня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України, призначити до відкритого колегіального судового розгляду в залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області о 13 год. 00 хв. 23 серпня 2019 року.
У судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, свідків.
Клопотання прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів по 15 жовтня 2019 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави (в порядку частини 3 статті 183 КПК України) вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 160560 (сто шістдесят тисяч п`тсот шістдесят) грн. 00 коп..
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Покласти на ОСОБА_6 в разі внесення ним застави наступні обов`язки:
- прибувати до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за кожною вимогою;
- не відлучатися із м.Мукачево Закарпатської області без дозволу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області;
- повідомляти Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.
Обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово залишити у Закарпатській установі виконання покарань №9 Відділу державної пенітенціарної служби України в Закарпатській області, на час розгляду Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області кримінального провадження по його обвинуваченню за частиною другою ст. 307 Кримінального кодексу України, та набранням судовим рішенням, за наслідками розгляду справи, законної сили.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити до Закарпатської УВП № 9.
Ухвала може бути оскаржена в частині залишення ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК УКраїни, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали буде проголошено о 08 год. 20 хв. 20 серпня 2019 року в приміщені Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: м. Мукачево, вул. Л.Толстого, 13 Закарпатської області.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3