Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 541/2610/18
Провадження № 1-кп/553/155/2019
У Х В А Л А
Іменем України

09.07.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000461 відносно ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_13 .

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.07.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2018 року, від 16.10.2018 року та сплинув 17.10.2018 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2019 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2018 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2018 року, 23.08.2018 року, від 16.10.2018 року, а також ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.02.2019 року на строк до 01.04.2019 року та ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2019 року та від 15.05.2019 року.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано те, що він є суспільно-небезпечною особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, інкриміновані злочини вчинив, перебуваючи під вартою, проживає за межами Полтавської області, тривалий час переховувався від правоохоронних органів, просить врахувати ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та ступінь участі у їх вчиненні, перебування на розгляді в Миргородському міськрайонному суді Полтавської області іншого кримінального провадження відносно нього. Вказує на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших обвинувачених з метою зміни ними покарань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

При обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано те, що вона не має постійного джерела доходу, проживає за межами Полтавської області, в області, що межує з непідконтрольною Україні територією, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, вчинених в складі організованої групи, в тому числі за ч. 3 ст. 369 КК України й кримінальне законодавство прямо забороняє застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання за вказаною категорією злочинів. Вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для його обрання та продовження, не зникли, обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших обвинувачених з метою зміни ними покарань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано те, що він не має постійного джерела доходу, проживає за межами Полтавської області, в області, що межує з непідконтрольною Україні територією, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в складі організованої групи. Вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для його обрання та продовження, не зникли, обвинувачена може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також інших обвинувачених з метою зміни ними покарань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою кожного з ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для застосування вказаних запобіжних заходів, не зникли, перебуваючи на волі вони можуть ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

ОСОБА_15 в судовому засіданні з приводу вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно нього поклався на розсуд суду, проти задоволення клопотань щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечував, посилаючись на їх безпідставність та наявність обставин, які дають можливість обрати відносно них запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти клопотань прокурора заперечували.

Адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотань прокурора, посилались на необґрунтованість необхідності продовження застосування саме вказаних запобіжних заходів, недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно підзахисного з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, в обґрунтування якого послався на те, що сторона обвинувачення не довела реальність ризиків, що виправдовують тримання його під вартою, просив врахувати, звернув увагу на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, до затримання навчався на денній формі навчання у Донбаському державному технічному університеті, мати та бабуся ОСОБА_6 хворіють на тяжкі захворювання та потребують стороннього догляду, при цьому, інших близьких родичів, крім обвинуваченого, які можуть забезпечити їм такий догляд, не мають.

Обвинувачені ОСОБА_6 , а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання, прокурор проти його задоволення заперечувала.

При вирішенні клопотань прокурора та захисника суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює та не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, раніше неодноразово судимий, в даний час притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, під час судового розгляду якого перебуваючи під вартою вчинив діяння, інкриміновані у даному провадженні. З огляду на вищенаведене, а також ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та ступінь участі у їх вчиненні, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан,суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З огляду на вищенаведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, задля забезпечення оперативного, повного та об`єктивного розгляду справи у розумні строки, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 до затримання офіційно не працювала, не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, та вчинені нею в складі організованої групи. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі доведення винуватості, її вік, репутацію, майновий стан,суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що вона може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи доводи захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , наведені в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про наявність підстав для зміни запобіжного заходу відносно його підзахисної на інший, не пов`язаний з триманням в місцях попереднього ув`язнення, в тому числі щодо наявності у неї малолітньої дитини, яка перебуває на утримання батьків обвинуваченої, суд враховує той факт, що вказані обставини існували на час вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень та, відповідно, на час вирішення питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні. Жодних даних, які свідчать про зміну та виникнення нових обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, як і нових даних, що впливають на розмір застави, визначений під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.
Згідно з ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.02.2019 року продовжено на 60 днів строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 та визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576300 грн., встановлено обов`язки, які мають бути покладені на ОСОБА_5 у разі внесення застави.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_8 вказували про те, що розмір застави, визначеної судом, є явно непомірним для обвинуваченої та її рідних, що суперечить вимогам КПК, просили суд зменшити її розмір, встановивши в межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленніухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Обставини справи безперечно свідчать про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 застосований ще під час досудового розслідування, неодноразово продовжувався та не сплинув на час проведення даного судового засідання, в якому вирішується питання щодо наявності підстав для продовження його застосування на інший термін. При цьому, застава при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою є додатковим засобом забезпечення прав особи, щодо якої вона застосована, у разі незгоди з її розміром обвинувачена мала право оскаржувати відповідне процесуальне рішення, на підставі якого застава була застосована. Питання щодо зміни ухвали, на підставі якої визначено розмір застави обвинуваченій ОСОБА_16 , виходить за межі повноважень даного складу суду, відповідно, підстав для зменшення розміру застави суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він не працює та не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, що вчинені ним в складі організованої групи. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, його вік, репутацію, майновий стан,суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Аналізуючи підстави, наведені захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_9 в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, суд враховує, що вони не спростовують факту існування ризиків, які стали підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тим паче, що існували на час обрання вказаного запобіжного заходу, а тому, на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого, не можуть бути визнані достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, суд наголошує, що цим обставинам суд давав оцінку під час вирішення попереднього клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні 15.05.2019 року, дійшовши висновку про відсутність підстав для його задоволення, нових обставин захисником не наведено.
З огляду на вищенаведене, суд вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, доводи прокурора про наявність підстав для продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно, не знаходить підстав для задоволення клопотанняадвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_17 .
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також те, що, на переконання суду, застосування до них іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту чи застави, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особи обвинувачених, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно кожного з них на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_12 відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 15 год. 15 хв. 09 липня 2019 року по 15 год. 15хв. 06 вересня 2019 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, починаючи з 15 год. 15 хв. 09 липня 2019 року по 15 год. 15хв. 06 вересня 2019 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, починаючи з 15 год. 15 хв. 09 липня 2019 року по 15 год. 15хв. 06 вересня 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1