УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002102 від 21.10.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 21.10.2019 року, до ЧЧ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, надійшла заява ОСОБА_5 про те, що в серпні 2019 року, невстановлена особа перебуваючи біля ТЦ «Панорама» по просп. Ак. Глушка в м. Одесі, вчинила відносно заявника шахрайські дії, в ході яких заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальний збиток сума якого встановлюється.

В ході проведення досудового розслідування, за заявою ОСОБА_5 , було проведено допит останнього, в якості потерпілого, в ході якого ОСОБА_5 вказав, про те, що в серпні місця 2019 року, він забажав за власні кошти придбати автомобіль, при цьому знайшовши повідомлення, щодо продажу автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі С 180, в кузові сірого кольору, домовився про зустріч, з особою, що представилась йому, як ОСОБА_6 , в ході якої, останній пред`явив потерпілому ОСОБА_5 автомобіль «Mercedes-Benz», моделі С 180, в кузові сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , з додатковим номером «КАМА», де між особою відомою потерпілому, як ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 , виникла домова, щодо продажу вказаного автомобіля, при цьому потерпілий ОСОБА_5 передав особі відомій йому, як ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, а той, за вказані гроші передав йому автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі С 180, в кузові сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , з додатковим номером «КАМА», ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля НОМЕР_3 , згідно якого власником даного автомобіля, є ОСОБА_7 . Після чого, як вказав потерпілий в нього, не було ні яких підстав підозрювати особу відому йому, як ОСОБА_6 , в можливих шахрайських діях відносно нього, так як надана ним перша сума грошей, була половиною від вартості даного автомобіля, другу половину грошей вартості автомобіля, потерпілий повинен був передати даній особі на ім`я ОСОБА_6 , коли той повернетьсь з закордону, після чого здійснить переоформлення вказаного автомобіля на потерпілого ОСОБА_5 , але в подальшому потерпілий ОСОБА_5 втратив весь можливий зв`язок, з вказаною особою, якій він надав зазначені вище грошові кошти, в якості оплати за вказаний автомобіль, та і у зв`язку, з чим змушений був звернутися, з заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, за вказаних вище обставин, що знаходить своє підтвердження в розписці наданій ОСОБА_8 , копію якої потерпілий ОСОБА_9 долучив до матеріалів кримінального провадження.

Надалі, з метою підтвердження своїх показів та самої події, в ході якої відносно потерпілого ОСОБА_5 було вчинено шахрайські дії, останній 22.10.2019 року, надав придбаний ним автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі С 180, в кузові сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , для проведення його огляду на підставі, наданої ним заяви, де в ході проведення огляду даного автомобіля, на його кузові було виявлено номер шасі НОМЕР_1 , який повністю зівпадає, з номером шасі, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

У зв`язку з чим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі С 180, в кузові сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , з додатковим номером «КАМА», ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_4 , із забороною їх відчуження та з наданням потерпілому права користування ОСОБА_5 , з метою уникнення можливого незаконного заволодіння, та із зобов`язання останнього надати арештоване майно за першою вимогою слідчого та прокурора, в разі необхідності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, разом з цим від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник, а також володілець майна, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином, що підтверджується долученими листами.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно автомобіля марки «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_2 , існує сукупність достатніх підстав вважати, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки під приводом продажу транспортного засобу, особа заволоділа грошовими коштами потерпілого, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Викладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речового доказу від 22.10.2019 року, відповідно до якої автомобіль визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0002102 від 21.10.2019 року.

Крім того, на теперішній час існує реальна загроза щодо вчинення реєстраційних дій відносно зазначеного об`єкта майна, тому існує необхідність у його збереженні.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно, з необхідністю арешту якого звертається сторона обвинувачення, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, в цілях забезпечення його збереження, виключення можливості вчинення реєстраційних дій, та забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про який йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002102 від 21.10.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі С 180, в кузові сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , з додатковим номером «КАМА», ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_4 , із забороною їх відчуження та з наданням потерпілому ОСОБА_5 права користування, з метою уникнення можливого незаконного заволодіння, зобов`язавши останнього надати арештоване майно за першою вимогою слідчого та прокурора, в разі необхідності.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1