Справа № 536/1417/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000669, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, працюючим в ФОП « ОСОБА_7 », не одруженим, з повного середньою освітою, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимим,-

В С Т А Н О В И В:

04.08.2018 року близько 20 години 30 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_5 та умисно її штовхнув, внаслідок чого остання упала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 декілька ударів ногами взутими у взуття в область тулуба, чим спричинив ОСОБА_5 згідно висновку судово- медичної експертизи № 666 від 22.08.2018 року тілесні ушкодження у вигляді: закриті переломи 5,6-го ребер справа, які по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, та підшкірні гематоми потиличної ділянки справа; садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу та передній поверхні правого колінного суглобу, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що вчинив злочин за вищевикладених обставин, цивільний позов визнав частково, не визнавши розмір моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 вчинив відносно неї злочинні дії за вищевикладених обставин.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки ОСОБА_4 умисно наніс середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, то суд його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, зайнятий суспільно корисною працею, проживає з матір`ю, неповнолітнім братом, цивільною дружиною та її малолітнім сином, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся та критично ставиться до вчиненого, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді обмеження волі, та вважає за можливим звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75, 76 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 заявила цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якій просила стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4790 гривень, та моральну шкоду в розмірі 15000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав пред`явлений до нього позов в частині матеріальної шкоди в повному обсязі, в частині моральної шкоди визнав частково.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав пред`явлений до нього позов в частково, суд, враховуючи обставини справи, приходить до висновку про задоволення позову частково зі зменшенням суми моральної шкоди, тому присуджує до стягнення матеріальну шкоду в розмірі 4790 гривень, та моральну шкоду в розмірі 12000 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374,377 КПК України, ст. 286 ч.1 КК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Цивільний позов прокурора ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 4790 гривень, та моральну шкоду в розмірі 12000 гривень.

Речові докази по справі:

- диск DVD-R 4,7 Gb з відеозаписом з камери магазину «Харчі» по вул. Київська в с.Недогарки Кременчуцького району Полтавської області залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1