Справа № 536/1158/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 31 липня 2019 року з угодою про примирення від 31 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000561 від 30.07.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червона Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого в.о. начальника пожежної охорони Новознам`янської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року біля 16 год.20 хв. ОСОБА_5 перебуваючи на АДРЕСА_2 та побачивши, що по дорозі на велосипеді їде ОСОБА_4 та розмовляє по мобільному телефону, реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, зупинивши велосипед руками, вирвав із рук останньої мобільний телефон марки «LEAGOO» моделі «ZЗс» біло-сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1 199 грн., який знаходився у пластиковому чохлі прозорого кольору вартістю 155 грн., спричинивши матеріальну шкоду на зазначену суму, зник з місця злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж.

Під час досудового розслідування 31 липня 2019 року потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 уклали угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України, щиро розкаявся, будь-яких матеріальних та моральних претензій потерпіла до нього не має та вони домовились про узгоджену міру покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Суд, переконавшись, що сторони примирились, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про можливість її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України, має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, а потерпілій ОСОБА_4 наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається із реєстру матеріалів кримінального провадження у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а тому укладення угоди про примирення з потерпілою є цілком виправданим.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 липня 2019 року, що укладена потерпілою ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон «LEAGOO» моделі «ZЗс» та пластиковий чохол з мобільного телефону прозорого кольору передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у її володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1