Справа № 161/3463/18
Провадження № 1-кп/161/104/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 02 січня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самтредіа Грузія, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з професійно-технічною освітою, розлученої, не працює, не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 02 січня 2018 року, близько 1 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту із ОСОБА_8 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень останньому, нанесла йому удар кухонним ножем у ділянку шиї, чим заподіяла потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного ушкодження шиї зліва з повним пересіченням загальної сонної артерії, ушкодженням внутрішньої яремної вени, грудного протоку та наскрізного колото-різаного ушкодження стравоходу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 9 від 22 лютого 2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення і таких, що в даному випадку викликали настання його смерті о 23 год. 30 хв. 04 січня 2018 року в палаті інтенсивної терапії комунального закладу "Луцька міська клінічна лікарня" внаслідок колото-різаного ушкодження шиї з ушкодженням судин лівого судинного пучка, яке супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею та розвитком геморагічного шоку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, та кваліфікує їх як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй злочині не визнала та показала, що в той день, до неї в гості прийшла подруга ОСОБА_9 та принесла пляшку шампанського. Посиділи, випили та вирішили піти на двір, щоб погуляти з собакою. До дівчат під`їхали невідомі чоловіки і щось говорили, а в цей час їх побачив ОСОБА_10 та приревнував її. Потерпілий підійшов до неї та почав себе агресивно вести, бо був нетверезим. Після того, вони разом пішли додому до неї, де потерпілий знову почав питати її за чоловіків з вулиці. Між ними почалась суперечка, потерпілий почав викручували їй руки, повалив на ліжко та почав душити за шию. Вона кричала, але ніхто не приходив. Через деякий час в кімнату до них прийшов її вітчим та сказав потерпілому, щоб той їхав в офіс спати і дав останньому ключі, а з нею її мати пішла на кухню, щоб заспокоїти її та покурити. Приблизно за пів години, ОСОБА_10 повернувся та почав говорити за невідомих чоловіків та шарпати її. Знову почав душити за шию, внаслідок чого, вона злякалась, почала кричати та побачила кухонний ніж, який взяла в руку і направила на потерпілого. Побачивши це, ОСОБА_11 почав викручувати їй руку з ножем і, певно, наткнувся на ніж, але саме цей момент вона не бачила, адже закрила очі, бо дуже його злякалась, після чого обоє впали. Відкривши очі побачила, що багато крові, потім прибігли її вітчим та мама і почали кричати, після чого, викликали швидку допомогу. Вказала, що не мала наміру вбивати потерпілого, а лише хотіла його налякати. Цивільний позов Луцької міської клінічної лікарні визнала в повному обсязі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй органами досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, її винність у його вчиненні повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, допитана в суді потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що її син ОСОБА_13 близько 8 років зустрічався із обвинуваченою ОСОБА_3 . Вона була проти цих стосунків, оскільки ОСОБА_3 не любила її сина і зловживала алкогольними напоями. Про смерть сина їй стало відомо 05 січня 2018 року від працівників правоохороних органів. Ні обвинувачена ОСОБА_3 , ні її родичі не повідомляли її про те, що син перебував у важкому стані в лікарні та не повідомили про його смерть. Востаннє із сином спілкувалась вдень 01 січня 2018 року, коли він разом із ОСОБА_3 привітали її з Новим роком, всі були у гарному настрої і все у них було добре. Окрім того, відмітила, що її син не був схильний до вживання алкогольних напоїв і взагалі негативно ставився до алкоголю. Просила обвинувачену ОСОБА_3 суворо не карати.

Допитана в суді свідок ОСОБА_14 показала, що із обвинуваченою ОСОБА_3 перебуває у дружніх відносинах, являється її подругою. 01 січня 2018 року, близько 12 год., вона прийшла в гості до ОСОБА_3 , принісши із собою одну пляшку шампанського. Вона разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_8 сиділи на кухні, та втрьох випили дане шампанське. Окрім того вказала, що саме ОСОБА_13 хотів "похмелитися". При цьому, на кухні він вів себе агресивно по відношенню до ОСОБА_3 , то чіпляв її за руку, то відштовхував, то виривав у неї мобільний телефон. Через деякий час ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вийшли разом з нею на вулицю, щоб провести її додому. В той час ОСОБА_8 запропонував випити ще, а тому придбав одну пляшку горілки, місткістю 250 мл та два стаканчики. Вона із ОСОБА_3 пили зі стаканчиків, а ОСОБА_8 із пляшки. На вулиці ОСОБА_8 знову почав шарпати ОСОБА_3 то за руку, то за сумку, після чого завів її додому. При цьому, вказала, що будь яких словесних погроз ОСОБА_8 в сторону ОСОБА_3 не висловлював. Також зазначила, що ОСОБА_8 постійно зловживав алкогольними напоями, а її подруга ОСОБА_3 вживала алкоголь тільки з нагоди якогось свята. Крім того відмітила, що раніше ОСОБА_8 ніколи не бив ОСОБА_3 . На наступний день дізналася про те, що сталося з ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 , матір обвинуваченої, суду показала, що 01 січня 2018 року, близько 12 год., до них в гості прийшла подруга дочки ОСОБА_17 разом з маленькою дівчинкою. Посидівши зовсім трохи часу за столом на кухні, вона невдовзі пішла в спальню, а її чоловік ОСОБА_18 - в зал, дивитися телевізор. На кухні залишилися відпочивати її дочка ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 . З кімнати вона час від часу чула голосні крики та викрики: " ОСОБА_21 , заспокойся, не чіпай її", періодично сама виходила і заспокоювала ОСОБА_22 , оскільки він постійно чіплявся до дочки. Потім вони четверо ( ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 з дитиною) пішли гуляти з собакою. Десь о 21 год. - 21 год. 30 хв. ОСОБА_22 та ОСОБА_19 повернулися додому, обоє були знервовані. Через деякий час почула крик доньки: "душить". Прибігши з ОСОБА_18 на крик, вона побачила як дочка лежить на ліжку, ОСОБА_22 одною рукою тримає її за шию, а іншою притискає зверху одяг. Припинивши такі дії та заспокоївши ОСОБА_8 , ОСОБА_18 з метою недопустити подальше розгортання конфлікту запропонував ОСОБА_22 поїхати до нього в офіс та переночувати, дав йому ключі і потерпілий почав вдягатися. Через деякий час знову почула крик доньки, прибігла на кухню, заспокоїла ОСОБА_22 і пішла в кімнату, де заснула. Вже пізніше, прокинулася від крику доньки та шуму в квартирі. Вийшовши в коридор, побачила кров у коридорі, а біля кухні ОСОБА_8 , який лежав на підлозі та у якого із шиї текла кров, донька бігала по коридору, а чоловік намагався затягнути ОСОБА_8 на кухню. Після цього, чоловік надавав ОСОБА_22 допомогу з метою зупинити кровотечу та викликали швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що ОСОБА_3 є його прийомною донькою. Вказав, що ОСОБА_8 ставав агресивним коли вживав алкоголь. В обідній час 01 січня 2018 року до них у гості прийшла ОСОБА_9 подруга ОСОБА_3 , із якою ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відпочивали на кухні та пили шампанське. Пізніше близько 20 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вийшли з квартири, щоб провести ОСОБА_9 та взяли з собою собаку. Після того, як ОСОБА_22 та ОСОБА_19 повернулися, вони неодноразово сварилися. Спершу між ними виникла сварка, з приводу того, як він зрозумів, що ОСОБА_22 ліг у ліжко із забрудненими ногами. Вподальшому ОСОБА_22 та ОСОБА_19 пішли на кухню, звідки чув словесні образи. Він із дружиною не вмішувались, вирішили, щоб вони самі між собою розібрались. Він був у залі, вхід до якої не обладнаний дверима, де дивився фільм. На крики ОСОБА_3 він приходив на кухню, де бачив як ОСОБА_8 здушував шию ОСОБА_3 , тому був змушений його заспокоювати. Ці крики чула і його дружина, яка також заходила на кухню. Він дав ОСОБА_8 ключі від свого офісу, щоб той пішов туди переночувати та заспокоїтись. Однак, ОСОБА_8 спочатку вдягнувся, а потім залишився в квартирі. В свою чергу, він пішов до своєї кімнати, звідки час від часу чув галас із кухні, шум меблів. Близько 24 год. почувши шум, вийшов в коридор, то побачив ОСОБА_3 , яка наче втікала, а за нею побачив ОСОБА_8 , який тримався за шию та у якого йшла кров їз шиї. ОСОБА_13 спочатку ще міг рухатися. Також потерпілий намагався взяти мобільний телефон, щоб викликати медичну допомогу. Він повідомив, що вони билися. Проте коли він говорив, то кров йшла ще більше. У ОСОБА_8 був поріз на шиї зліва, наче ушкоджено сонну артерію. Коли йшов у ванну кімнату за ватою, то на підлозі в коридорі побачив ніж зі слідами крові, який заніс на кухню та поклав у мийку. Дружина в той час була у себе в спальні, спала, та проснулася від криків ОСОБА_19 . Пізніше прибула бригада швидкої медичної допомоги молодий лікар та фельдшер, які надавали медичну допомогу. Вподальшому ними викликано ще одну бригаду швидкої медичної допомоги, щоб ті допомогли знести пораненого ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_24 , фельдшер швидкої допомоги КЗ "Волинського центру екстренної медичної допомоги", повідомив суду, що в ніч з 01 на 02 січня 2018 року був на чергуванні у складі лікарської бригади з надання екстренної медичної допомоги, яка отримала повідомлення диспетчера з приводу того, що у пацієнта йде кров з носа та рота. Бригада миттєво прибула на вказаною диспетчером адресою. Зустріла їх старша жінка, яка була схвильованою та нічого не хотіла повідомляти, відповівши: "Прийдете, все побачите". Перед входом до квартири були сліди крові від босих ніг. Ввійшовши до квартири, побачив у коридорі сліди крові. Справа розміщувалась кухня, у якій побачив чоловіка, який тримав за шию іншого чоловіка, який був у положенні напівсидячи на підлозі, біля нього була велика калюжа крові. Оглянувши характер рани, запитав, що сталось, на що той чоловік на польській мові відповів, що особа, тобто поранений, впав на ножа, який лежав на кухонній мебелі. Він зробив тампонаду рани, вона провалювалася, що свідчило проте, що рана глибока. Також було видно, що рана нанесена зверху - донизу. Вподальшому, коли вирішив помити руки, оскільки було дуже багато крові, він побачив ножа в умивальнику кухні та відклав його в сторону, щоб не змити сліди крові. Враховуючи досвід роботи, зазначив, що розташування рани у пораненої особи не є характерним для отримання внаслідок падіння, вірогідність отримання такого поранення внаслідок падіння практично виключена. Видно було, що це одне ножове поранення, вражено багато судин, сама рана у м`якій ділянці тіла між шиєю і ключицею.

Допитаний свідок ОСОБА_25 , лікар невідкладних станів КЗ "Волинського центру екстренної медичної допомоги", суду показав, що будучи на чергуванні разом із фельдшером ОСОБА_24 , 02 січня 2018 року, близько 01 год. ночі, отримали повідомлення диспетчера про виклик до пацієнта, "в якого йде кров з рота, а пізніше додатково - їхати якомога швидше, оскільки там дійсно щось серйозне, пояснити, що саме не можуть, усі в паніці". Прибувши за вказаною диспетчером адресою, їх зустріла старша жінка, яка була дуже схвильованою, нічого не повідомила, але просила бігти швидко. Увійшов в квартиру, в коридорі якої було багато крові, справа кухня, в якій на підлозі було ще більше крові. На кухні знаходилось двоє чоловіків, один з яких говорив на польській мові, він підтримував іншого та затискав йому рану рукою, з якої під тиском йшла кров.

Свідок ОСОБА_26 , лікар-анестізіолог у Луцькій міській клінічній лікарні №2, повідомив, що не чергував ні в момент поступлення ОСОБА_8 до лікарні, ні під час здійснення щодо нього оперативного втручання. Він лише під час свого чергування констатував смерть ОСОБА_8 (04 січня 2018 року), у якого було ножове порання на шиї.

Свідок ОСОБА_27 суду повідомив, що є сусідом по під`їзду ОСОБА_3 , проживає поверхом вище. Час від часу зустрічав в під`їзді ОСОБА_3 , але випадків перебування її в стані алкогольного сп`яніння чи будь-якої агресивної поведінки з її боку пригадати не може.

Свідок ОСОБА_28 повідомила суду, що є сусідкою по під`їзду ОСОБА_3 , проживає поверхом нижче. Вказала, що ОСОБА_3 раніше випивала, однак це було давно. Останім часом її взагалі не бачить, а тому не може нічого повідомити стосовно останньої.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_29 підтвердив наданий висновок № 9 від 22 лютого 2018 року та повідомив, що в описовій частині висновку описувався характер рани у ОСОБА_8 , згідно його медичної картки на час поступлення у ЛМКЛ, де зазначено, що в останнього на шиї рана близько 4 см, а також опис рани на лівій боковій поверхні шиї при досліджені трупа ОСОБА_8 , яка уже була післяопераційна косо-вертикальна, у наближеному до горизонтального напрямку (дещо зверху вниз) лінійна, довжиною 11,6 см, краї котрої ушиті, оскільки проводилось оперативне втручання, проведено розріз для ушивання судин, проведено ПХО рани. Відповідно первинної картини рани він уже не бачив. Через проведене оперативне втручання, розсічення мяких тканин, порушено саме раневий канал. Неподалік від зазначеної рани наявна додаткова післяопераційна лінійна рана довжиною 3,8 см, проте це не рана від ножа. Зазначив, що для утворення такого коло-різаного ушкодження із загальною глибиною раневого каналу близько 7,0 - 7,5 см має бути прикладена сила, однак не можливо визначити, яка ж ступінь такої сили, оскільки це все залежить від взаєморозташування осіб.

Експерт ОСОБА_30 в суді підтвердив висновки надані у висновку експерта № 8 від 02 січня 2018 року та повідомив, що в описовій частині висновку зазначено, що у підекспертної ОСОБА_3 пальпаторно відмічалась болючість на поверхні шиї, даний запис зроблено зі слів підекспертної, оскільки остання скаржилась на біль у даній ділянці при настисканні. Також зазначено, що пальпаторно відмічалась болючість мяких тканин в плечових суглобах, про що також повідомила ОСОБА_3 . Будь-яких видих ушкоджень у ділянці шиї ОСОБА_3 під час судово-медичної експертизи виявлено не було, а тому і нічого не зазначено у підсумках висновку експертизи.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями до нього від 02 січня 2018 року, яким зафіксовано обстановку в кв. АДРЕСА_2 , де на сходовій клітці перед квартирою, в придбаннику до квартири, на підлозі в коридорі, на підлозі та на стінах кімнат, на підлозі кухні самої квартири виявлені сліди речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров. В ході проведення огляду виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Моторола" зі слідами речовини бурого кольору, який належав потерпілому ОСОБА_8 , кухонний ніж з металу сірого кольору, шість кухонних ножів, змиви речовини бурого кольору з підлоги, дивану та стін, шкарпетки білого кольору, належні ОСОБА_3 зі слідами речовими бурого кольору.

Протоколом огляду місця події від 02 січня 2018 року зафіксовано, що в кімнаті кв. АДРЕСА_2 , яка знаходиться зліва вкінці коридору, виявлено та вилучено шорти синьо-рожевого кольору із слідами речовини бурого кольору, належні ОСОБА_3 .

Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями до нього від 02 січня 2018 року зафіксовано, що в приміщенні Луцької міської клінічної лікарні по пр. Відродження в м. Луцьку виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_8 із нашаруванням речовини бурого кольору, в який він був одягнений у момент вчинення стосовно нього злочину, а саме: дві шкарпетки чорного кольору, труси сірого кольору, футболку блакитного кольору, сверт білого кольору, джинси синього кольору, пара тапочків та рушник блакитного кольору.

Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями до нього від 02 січня 2018 року, яким зафіксовано, що в приміщенні службового кабінету № 402 Луцького ВП ГУНП у Волинській області вилучено у обвинуваченої ОСОБА_3 майку темно-синього кольору у вигляді трьох білих полосок та лейбою "Адідас".

Листом КЗ "Волинський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" та доданими до нього картами виїзду бригад і копіями стенограм розмов від 10 листопада 2018 року № 27/1/11 зафіксовано факт поступлення 02 січня 2018 року о 01 год. 08 хв. потерпілого із кровотечею. Цим же документом стверджується факт виклику 02 січня 2018 року о 01 год. 25 хв. лікарем ОСОБА_25 бригади Луцького міського відділення ЕМД№ 2. Діагноз: колото-різана рана шиї. Геморагічний шок IV ст."

Протоколами отримання зразків для експертизи від 02 січня 2018 року, 06 січня 2018 року та 18 січня 2018 року, а саме: зразків крові та зрізи нігтьових пластин у ОСОБА_3 та зразки крові і відбитків пальців рук у ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 8 від 02 січня 2018 року у гр. ОСОБА_3 виявлені такі ушкодження: синці на внутрішній поверхні правого плеча, лінійна подряпина на тильній поверхні лівої кисті. Синці виникли від травмуючо-стискаючої дії тупого предмета (предметів), лінійна подряпина виникла від травмуючої дії дещо загостреного тупого предмета. Дані тілесні ушкодження цілком могли виникнути в час, вказаний підекспертною та в постанові, за ступенем тяжкості як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. Для заподіяння вищевказаних ушкоджень необхідно 2-3 дії травмуючих предметів, індивідуальні особливості яких в характері ушкоджень не відобразились. Виникнення вищевказаних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту - малоімовірно, судово-медичних даних про послідовність їх утворення немає.

Висновком судової імунологічної експертизи № 5 від 19 січня 2018 року встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_3 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0. На капронових шкарпетках білого кольору та фрагментах марлевих серветок зі змивами речовими бурого кольору виявлено кров людини, яка належить до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, та може походити як від потерпілого ОСОБА_8 , так і підозрюваної ОСОБА_3 .

Висновком судової імунологічної експертизи № 7 від 22 січня 2018 року встановлено, що кров, виявлена на в`язаному светрі з ниток білого, синього, зеленого та блідо-рожевого кольорів, штанах типу "джинси" з тканини, парі тапок зі шкіри чорного кольору, парі шкарпеток з тканини чорного кольору, футболці з тканини синього кольору та рушнику з тканини голубого кольору, які вилучені в приміщенні гардеробу Луцької міської клінічної лікарні, згідно протоколу огляду місця події від 02 січня 2018 року, може походити від потерпілого ОСОБА_8 і підозрюваної ОСОБА_3 .

Висновком судової імунологічної експертизи № 6 від 19 січня 2018 року встановлено, що кров, виявлена на шортах з тканини темно-синього кольору з бічними вставками рожевого та салатового кольорів, може походити від потерпілого ОСОБА_8 і підозрюваної ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку судової цитологічної експертизи № 3 від 09 лютого 2018 року знайдені в ОСОБА_3 піднігтьовому вмісті лівої руки епітеліальні тканини походять від особи жіночої статі, що не виключає їх походження від самої ж ОСОБА_3 .

Висновком судово-медичної експертизи трупа № 9 від 22 лютого 2018 року при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_31 виявлені тілесні ушкодження: множинні постінєкційні ранки верхніх кінцівок та лівої підключичної ранки, які стали наслідком проведених лікарських маніпуляцій; колото-різане ушкодження шиї зліва з повним пересіченням загальної сонної артерії, ушкодженням внутрішньої яремної вени, грудного протоку та наскрізним колото-різаним ушкодженням стравоходу (загальна глибина раневого каналу близько 7,0-7,5 см), розповсюджується у наближеному до горизонтального напрямку, які є прижиттєвими, утворились незадовго до поступлення у стаціонарта стали наслідком травмуючої дії плаского колюче ріжучого предмета типу клинка ножа з розповсюдженням раневого каналу зліва направо у наближеному до горизонтального напрямку. Більш детальну оцінку даних ушкоджень дати не представилось можливим через проведене оперативне втручання, котре стушувало первинну картину травми та відсутності адекватного опису вхідної рани шиї в представленій медичній документації. Згідно п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, дані тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого. Причиною смерті ОСОБА_8 є колото-різане ушкодження шиї з ушкодженням судин лівого судинного пучка, яке супроводжувалось масивною зовнішньою кровотечею та розвитком геморагічного шоку, про що свідчить наявність ознак характерних для цього виду смерті, виявлені при розтині трупа та відображених в описовій частині даної експертизи і судово-медичному діагнозі. Згідно представленої медичної документації біологічну смерть ОСОБА_8 констатовано о 23 год. 30 хв. 04 січня 2018 року. Враховуючи характер ушкоджень потерпілого, цілком можливо, що після отриманого ушкодження останній міг короткий проміжок часу, до розвитку явищ геморагічного шоку, здійснювати певні обмежені активні дії, зокрема, пересуватись на невелику відстань. Взаєморозміщення нападника та потерпілого може бути різноманітним, враховуючи велику амплітуду рухів руки нападника з травмуючим предметом та можливе різне положення потерпілого (вертикальне, зігнуте, горизонтальне). При судово-імунулогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 встановлено, що вона відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В представленій медичній документації наявний запис про відібрання крові для судово-токсикологічного дослідження при поступлені, проте результат відсутній. Таким чином, будь-яких інших ушкоджень на тілі ОСОБА_8 , які б свідчили про ознаки боротьби відсутні.

Згідно довідки про причину смерті № 9 причиною смерті ОСОБА_8 є геморагічний шок. Масивна зовнішня крововтрата. Колото-різане ушкодження шиї з ушкодженням лівої сонної артерії.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 02 січня 2018 року з доданим до нього CD-диском, зафіксовано як сама обвинувачена ОСОБА_3 відтворила обставини, за яких 02 січня 2018 року потерпілому ОСОБА_8 нею ножем спричинено тілесні ушкодження.

Актом наркологічної експертизи № 92 від 15 лютого 2018 року встановлено, що підекспертна ОСОБА_3 алкоголізмом (алкогольною залежністю) не страждає, примусового протиалкогольного лікування не потребує, на час скоєння інкримінованих їй дій в стані патологічного алкогольного сп`яніння не перебувала, могла усвідомлювати свої вчинки та керувати ними.

Висновком судово-психіатричного експерта № 58 від 23 лютого 2018 року встановлено, що на час інкримінованих ОСОБА_3 протиправних дій, остання не виявляла ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. Перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом на час інкримінованих їй протиправних дій підекспертна могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом підекспертна може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Консультативним висновком спеціаліста № 16 від 02 січня 2018 року встановлено, що 02 січня 2018 року о 02 год. 35 хв. ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня - 2,32 проміле.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого, були завдані нею в стані необхідної оборони, однак такі обставини не знайшли свого належного підтвердження в суді з огляду на таке.

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч. 3 ст. 27 Конституції України).

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому, перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст. 36 КК України ці умови полягають у такому: оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави; оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК; за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Суд вважає, що в діях потерпілого ОСОБА_8 суспільно небезпечного посягання не було, будь-якими об`єктивними даними така обставина не підтверджується, що відповідно виключає і наявність підстав для будь-якого самозахисту з боку обвинуваченої ОСОБА_3 .

Крім того, з огляду на наведені підсумки у висновку судово-медичного експерта № 8 та показань судового експерта ОСОБА_30 , який її проводив, згідно яких будь яких ушкоджень у ділянці шиї у обвинуваченої ОСОБА_3 не виявлено, також у останньої виявлено лише синці на внутрішній поверхні правого плеча, лінійна подряпина на тильній поверхні лівої кисті, які за ступенем тяжкості, як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. Окрім того, згідно висновку судово-медичного експерта № 9 при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено множинні постін`єкційні ранки верхніх кінцівок та лівої підключичної ранки, які стали наслідком проведених лікарських маніпуляцій та колото-різане ушкодження шиї зліва, яке є прижиттєвим та утворилось внаслідок травмуючої дії плаского колюче ріжучого предмета типу клинка ножа з розповсюдженням раневого каналу зліва направо у наближеному до горизонтального напрямку.

Таким чином, об`єктивних даних, які б свідчили на наявність боротьби між обвинуваченою ОСОБА_3 та ОСОБА_8 немає. З огляду на це, а також беручи до уваги наявність у квартирі за місцем самої події інших родичів обвинуваченої ОСОБА_3 матері та вітчима, один з яких перебував у кімнаті, що розташова відразу ж за стіною кухні та вхід до якої не обладнаний дверима, як і вхід до кухні, які у будь-який час могли негайно припинити протиправні дії потерпілого ОСОБА_8 у випадку наявності реальної загрози для життя чи здоров`я обвинуваченої ОСОБА_3 , в ході конфлікту із ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_8 не становив для неї будь-якої загрози і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на неї не виникало. При цьому, характер та локалізація завданого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 в область шиї, де розташована сонна артерія, тобто життєво важливий орган, переконливо свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлювала можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі і ті, що фактично настали, тобто її умисел був спрямований на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 .

А тому для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із спричиненням умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Врахувавши всі обставини вчиненого діяння у їх сукупності, зокрема спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення, поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_8 , що передувала події, їх стосунки, стан алкогольного сп`яніння обвинуваченої ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про направленість умислу обвинуваченої ОСОБА_3 саме на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 , а не наявності стану необхідної оборони.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості про те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику по місцю проживання, інформацію про стан її здоров`я, яка не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не зверталась, її молодий вік, думку потерпілої ОСОБА_12 , яка просила обвинувачену суворо не карати, зазначаючи, що шкода за цивільним позовом їй відшкодована повністю.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою вона засуджується, ближче до мінімального, у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів, так і іншими особами.

Разом з цим, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не знаходить.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Цивільний позов КЗ "Луцька міська клінічна лікарня" до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 від злочину слід задовольнити повністю.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням трьох судових імунологічних експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов КЗ "Луцька міська клінічна лікарня" до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_32 від злочину - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь КЗ "Луцька міська клінічна лікарня" витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 5760 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп.
Речові докази: кухонний ніж з металу сірого кольору, шість кухонних ножів, змиви речовини бурого кольору з підлоги, дивану та стін, шкарпетки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме, в`язаний светр з ниток білого, синього, зеленого та блідо-рожевого кольорів, джинсові штани темно-синього кольору, труси з тканини сірого кольору, пару тапок чорного кольору, пару шкарпеток чорного кольору, футболку з тканини синього кольору, пару шкарпеток чорного кольору, футболку з тканини синього кольору, рушник з тканини блакитного кольору, одяг обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме, шорти синьо-рожевого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, майку темно-синього кольору знищити; мобільний телефон "Моторолла" чорного кольору - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_12 ..
Арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2019 року, а саме, на мобільний телефон марки "Моторола" ІМЕІ НОМЕР_1 , кухонний ніж з металу сірого кольору, шість кухонних ножів, змиви речовини бурого кольору з підлоги, дивану та стін, шкарпетки білого кольору, належні ОСОБА_3 зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров, сліди пальців рук з мобільного телефону марки "Моторола", шорти синьо-рожевого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, майки темно-синього кольору, двох носків чорного кольору, трусів сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, футболки блакитного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, светра білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров, джинси синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров та двоє тапочків з нашаруванням речовини бурого кольору зовні схожої на кров - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення 3 (трьох) судових імунулогічних експертиз в сумі 6262 (шість тисяч двісті шістдесят дві) грн. 78 коп., 3651 (три тисячі шістсот п`ятдесят одна) грн. 81 коп. та 7398 (сім тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 15 коп., відповідно, а всього на загальну суму 17312 (сімнадцять тисяч триста дванадцять) грн. 74 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1