Житомирський апеляційний суд
Справа №290/796/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2019 року про повернення прокурору кримінального провадження №0000023 від 24.09.2019 року щодо ОСОБА_7 ч.2 ст.307 КК України для продовження досудового розслідування,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2019 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 9 серпня 2019 року та повернуто кримінальне провадження № 0000023 прокурору для продовження досудового розслідування.
Рішення суду обгрунтовано тим, що узгоджена прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 міра покарання не відповідає вимогам закону, оскільки призначаючи покарання за частиною 2 статті 307 КК України із застосуванням статті 69 КК України в даній угоді зазначено лише одну пом`якшуючу обставину - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Також угода, що укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 не містить жодних обгрунтувань підстав не призначення додаткового покарання (конфіскації майна), що передбачена санкцією частини 2 статті 307 КК України.
Крім того, відмовивши у затвердженні угоди, суд на підставі п.1 ч.3 ст. 314 КПК України та посилаючись на те, що перелік судових рішень, які можуть бути прийняті у підготовчому судовому засіданні, є імперативним, повернув кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 прокурору для продовження досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт з додатками направити до суду першої інстанції. Посилається на те, що зазначене рішення суду незаконне та ухвалене з порушенням кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає інтересам кримінального судочинства, а тому підлягає скасуванню. Суд не врахував, що відповідно, до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, в разі відмови судом в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які не можуть бути усунуті та перешкоджають призначити судовий розгляд. В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.291 КПК України зазначено, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акту долучені передбачені законом додатки. Тобто, обвинувальний акт не містить істотних недоліків, які б слугували безумовною підставою вважати його таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Окрім цього, суд взагалі не дослідив питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, всі необхідні слідчі процесуальні дії проведені, слід прийти до висновку, що суд першої інстанції в порушення ст.ст. 314, 474 КПК України, маючи всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості чи призначення справи до судового розгляду, дійшов до помилкового висновку щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу щодо питання повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, обвинуваченого також підтримав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження в межах її доводів, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дійсно відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

Разом з тим відповідно до ч.7 ст. 474 КПК у разі відмови судом у затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

При цьому відповідно до положення п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статей 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Відповідно до п.18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Однак як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову в затвердженні угоди, яка була направлена до суду з обвинувальним актом, не враховано, що угода про визнання винуватості в даному випадку була укладена після закінчення досудового розслідування, виконання положень ст. 290 КПК України та складання обвинувального акту в порядку ст. 291 даного Кодексу, відтак всі необхідні слідчі та процесуальні дії органом досудового розслідування проведені, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено складанням обвинувального акту, тому необхідності повернення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування немає. Про це зазначає і прокурор в своїй апеляційній скарзі.

При цьому питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 290 КПК України та можливості призначення судового розгляду обвинувального акту в загальному порядку у відповідності до положень п.5 ч.1 ст. 314 КПК України суд першої інстанції взагалі не вирішував.

Таким чином судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвали законне та обгрунтоване рішення щодо можливості судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовивши у затвердження угоди про визнання винуватості, в даному випадку помилково прийшов до висновку про повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування, яке вже завершено, тому у відповідності до положень ст. ст. 409, 412, 415 КПК України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції в цій частині скасуванню з призначенням нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для вирішення питання про можливість призначення обвинувального акту до розгляду в загальному порядку.

При цьому апеляційній вимоги прокурора про скасування ухвали суду в повному обсязі не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в частині відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості ухвала суду оскарженню не підлягає, і апеляційний суд не розглядав апеляційну скаргу в цій частині, відкривши апеляційне провадження лише в частині оскарження ухвали щодо повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування. .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Романівавського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2019 року в частині повернення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України прокурору для продовження досудового розслідування, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: