Справа № 357/4651/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №4 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, працюючого лікарем Білоцерківської міської лікарні №2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

11.03.2017 близько 11 год. 40 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи умисно, скориставшись довірливими відносинами із потерпілим ОСОБА_4 та зловживаючи ними, під приводом сприяння останньому у визнанні його непридатним до призову на строкову військову службу, а саме постановленням йому діагнозу «нейроінфекція», з видачею відповідної довідки, перебуваючи у службовому кабінеті медичного центру «Рось», що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 , в розмірі 900 доларів США, що згідно з курсом валют Національного банку України станом на 11.03.2017 становило 24129 (двадцять чотири тисячі сто двадцять дев`ять) гривень, шляхом їх одержання особисто від ОСОБА_4 , які останній добровільно надав.
Між заступником військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисників останнього адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та з письмової згоди з потерпілими ОСОБА_4 28 серпня 2019 року укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Узгоджено питання щодо вирішення долі речових доказів та стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат у справі в сумі 1587 грн. 72 коп.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до нетяжкого злочину.

Суд також враховує, що потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду на укладання угоди, з її змістом, наслідками її укладення та мірою покарання ознайомлений та згоден. Підтримувати обвинувачення в обсязі раніше пред`явленого обвинувачення не бажає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 53 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд також враховує, що потерпілий претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі:

1. Грошові кошти у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна з наступними номерами купюр: FB51555066B, FB30070166B, FK35321195B, FF72037464B, FE44842402A, FH29536255A, FE05329390A, FG24120357A, FF70630072B повернути власнику, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Біла Церква, Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

2. Договір суборенди нежитлового приміщення № 94 площею 4,7 м2, вбудованого у нежитлову будівлю «Б-4» за адресою: АДРЕСА_3 , між орендодавцем ТОВ «Рось кераміка» і орендарем ОСОБА_8 повернути власнику, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Імітовані грошові кошти у сумі 24000 грн. (48 купюр по 500 грн.), грошові кошти у сумі 500 грн. (1 купюра 500 грн.) повернути власнику, уповноваженій особі Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисти економіки Національної поліції України.

4. Зразок спеціального засобу яким вони помічалися, які використовувалися у рамках проведення контролю за вчинення злочину з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 , контрольні змиви з рук ОСОБА_5 знищити.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 28 серпня 2019 року про визнання винуватості, укладену між заступником військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисників останнього адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та з письмової згоди з потерпілими ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення та призначити йому узгоджене в угоді покарання:
- за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта № 11-1/155 від 21.04.2017), що становлять 1587 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят сім) грн. 72 коп.
Речові докази:
1. Грошові кошти у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна з наступними номерами купюр: FB51555066B, FB30070166B, FK35321195B, FF72037464B, FE44842402A, FH29536255A, FE05329390A, FG24120357A, FF70630072B повернути власнику, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Біла Церква, Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .
2. Договір суборенди нежитлового приміщення № 94 площею 4,7 кв.м, вбудованого у нежитлову будівлю «Б-4» за адресою: АДРЕСА_3 , між орендодавцем ТОВ «Рось кераміка» і орендарем ОСОБА_8 повернути власнику, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Імітовані грошові кошти у сумі 24000 грн. (48 купюр по 500 грн.), грошові кошти у сумі 500 грн. (1 купюра 500 грн.) повернути власнику, уповноваженій особі Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисти економіки Національної поліції України.
4. Зразок спеціального засобу яким помічалися кошти, які використовувалися у рамках проведення контролю за вчинення злочину з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 контрольні змиви з рук ОСОБА_5 знищити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний Київської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1