У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" листопада 2019 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0009293 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка Сумської області, громадянина України, не військовозобов`язаного, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.03.2017 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, 19.06.2019 року звільнився по відбуттю строку покарання;

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
12.11.2019 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0009293.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 10.11.2019 року, приблизно о 21-20 годині, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Велмарт», який розташований за адресою: м.Київ, вул.Березняківська, 31, де в подальшому прогулюючись по торгівельній залі вище вказаного магазину, зайшов до відділення солодощів. В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: молочного шоколаду «Мілка» з шоколадною та молочною начинками і печивом, у кількості 11 шт., закупівельною вартістю 754,87 гривень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись, тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих спонукань, підійшов до полиці, звідки взяв молочний шоколад «Мілка» з шоколадною та молочною начинками і печивом, у кількості 11 шт., закупівельною вартістю 754,87 гривень та в подальшому, ОСОБА_5 , поклав вищевказаний товар під ліву руку, після чого направився до кас вище вказаного магазину при цьому утримуючи викрадений товар при собі.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення вищевказаного товару, ОСОБА_5 , перетнув межу кас та рамки контролю та направився до виходу з гіпермаркету «Велмарт», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Березняківська, 31, але свої злочинні дії до кінця довести не зміг, оскільки був затриманий працівниками охорони на виході із даного магазину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав матеріального збитку ТОВ « Велмарт» у розмірі 754,87 гривень.

На думку слідчого вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції; протоколами допитів свідків; протоколами огляду місця події; протоколом допиту підозрюваного; іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості кримінального правопорушення, максимальне покарання за яке законом передбачене у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, офіційно не працює, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність, а також переховуватись від органів досудового розслідування, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, який підтримав дане клопотання з підстав, викладених у ньому, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 27.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0009293).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: рапортом працівників поліції; протоколами допитів свідків; протоколами огляду місця події; протоколом допиту підозрюваного; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п.175 Рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний раніше судимий, має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується, співпрацює зі слідством.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На момент розгляду даного клопотання доказів про те, що за час проведення досудового розслідування, підозрюваний перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, впливав на свідків слідчому судді прокурором надано не було.

Таким чином, окрім констатації, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, менш суворого, ніж тримання під вартою, який обмежує у свободі ОСОБА_5 , останній буде ухилятись від слідства та суду.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Також слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується, обставини справи та розмір завданої шкоди вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 195, 196 , ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
В клопотанні слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0009293 відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з метою встановлення обставин кримінального правопорушення.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 11 січня 2020 року включно, такі обов`язки:
1. Прибувати до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, до прокурора та суду за першою вимогою.
2. Не відлучатися з місця проживання, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
4. Докласти зусиль до пошуку роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого та прокурора.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 09-30 годині 15 листопада 2019 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1