Номер провадження: 11-сс/813/868/19
Номер справи місцевого суду: 523/7629/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001748, внесеному до ЄРДР 14.05.2019 року за ч.3 ст.289 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матильдівка (с. Жовтневе) Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого не офіційно, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001748, внесеному до ЄРДР 14.05.2019 року за ч.3 ст.289 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню та впливати на потерпілу, свідків, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисники в апеляційних скаргах просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказують, що слідчим та прокурором підозра належним чином та будь-якими доказами не обґрунтована, не доведена наявність зазначених у клопотанні ризиків, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув, не проаналізував всіх ризиків та не взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 14.05.2019 року, приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись біля будинку №133, розташованому по вул. Добровольського у м. Одесі, діючи навмисно з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшли до припаркованого автомобілю марки «Audi A6» чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належного на праві користування ОСОБА_13 , та розподіливши між собою ролі, відповідно якої ОСОБА_7 відкрив задні ліві двері автомобілю, використовуючи переданий йому ОСОБА_12 пістолет, став погрожувати потерпілій його застосуванням, вимагаючи від останньої покинути салон автомобілю. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в свою чергу з метою переконання рішучості своїх дій, сіли всередину вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_13 , сприймаючи погрози, як реальні та побоюючись за своє життя та здоров`я, виконала вимогу, покинувши свій автомобіль. Після чого ОСОБА_7 сів за кермо автомобілю та разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 покинули місце скоєння злочину, тим самим заволоділи транспортним засобом автомобілем марки «Audi A6» чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належного ОСОБА_13 , завдавши своїми діями потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 90000 гривень..
15.05.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_13 від 14.05.2019 року;

- рапортом командира взводу №2 роти №3 БПОП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 14.05.2019 року, згідно з яким в ході відпрацювання повідомлення про заволодіння невстановленими особами транспортним засобом «Ауді А6», р/н НОМЕР_1 , в рамках оперативного плану «Сирена» в с. Красносілка був виявлений вищевказаний автомобіль, а поблизу нього виявлені та затримані ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підходять під опис осіб, що вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом;

- протоколом огляду місця події від 14.05.2019 року, згідно з яким в оглянутому автомобілі «Ауді А6», р/н НОМЕР_1 , були виявлені та вилучені речі, одяг, змиви слідів біологічного походження з елементів салону автомобіля, а також предмет, зовні схожий на пневматичний пістолет;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 14.05.2019 року, в якому вона детально описує обставини вчиненого щодо неї злочину та обставини затримання осіб, які заволоділи її транспортним засобом;

- протоколами пред`явлення осіб до впізнання за фотознімками від 14.05.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_13 , згідно з якими вона впізнала ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як осіб, які вчинили незаконне заволодіння її транспортним засобом;

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 14.05.2019 року;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 14.05.2019 року та від 15.05.2019 року, в ході яких ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо в присутності захисників детально описали процес вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами огляду вилучених у ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 телефонів від 14.05.2019 року та від 15.05.2019 року, згідно з якими в ході огляду було виявлено листування між цими особами в соціальній мережі «Instagram», в якому вони домовляються про спільне вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, не навчається, зареєстрований та проживає в Одеській області, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, під час затримання намагався втекти, чинив опір працівникам поліції.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Відсутність у ОСОБА_7 офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його існування, а також підозра у вчиненні злочину з корисливих спонукань свідчать про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.
Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме змогу незаконно впливати на потерпілу, з чоловіком якої особисто знайомий, та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме його вік, задовільний стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність працевлаштування та будь-якого рухомого та нерухомого майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги в цій частині.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із погрозою застосування насильства до потерпілої.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001748, внесеному до ЄРДР 14.05.2019 року за ч.3 ст.289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4