Дата документу 24.05.2019 Справа № 554/3090/19
Єдиний унікальний номер справи 554/3090/19
Провадження №1-кс/554/7665/2019
У Х В А Л А

іменем України

24 травня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000112 від 14 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме:

- мобільний телефон «XIOMI RED MI» сірого кольору 1 шт,

- грошові кошти номіналом 100 гривень кожна з серіями та номерами: СЄ 7003811, СЄ 7003812, СЄ 7003813, СЄ 7003814, СЄ 7003815 5 шт,

- згорток з речовиною запечатаний поліетиленом 3 шт,

- згорток з речовиною запечатаний поліетиленом 2 шт,

- службове посвідчення працівника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на ім`я ОСОБА_4 1 шт.

Клопотання мотивоване тим, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000112 від 14 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , наказом начальника ДУ «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» від 28.02.2017 № 33/ОС-17 призначений на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)», маючи спеціальне звання сержанта внутрішньої служби, будучи у відповідності до вимог ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (№2713-IV від 23.06.2005) зобов`язаним забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рішення; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення, будучи обізнаним про те, що відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, засудженим забороняється:

- придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, до яких входять предмети, вироби та речовини, вилучені з цивільного обігу, а також мобільні телефони, зарядні пристрої до них, SIM-картки тощо.

- вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби;

- мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені переліком, та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 ОСОБА_4 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, з корисливих мотивів скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу, та перебуваючи на посаді молодшого інспектора 2 категорії ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» з метою одержання неправомірної вигоди для себе від засуджених, з використанням свого службового становища, разом з іншими на даний час невстановленими службовими особами ДУ «Харківський слідчий ізолятор» розробив злочинну схему незаконного пронесення на територію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» заборонених предметів для заарештованих з отриманням за це неправомірної грошової винагороди.

З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 у січні 2019 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, вступив у позаслужбові стосунки із слідчо-заарештованим ОСОБА_5 , який утримується у вказаній установі, та конфіденційно співпрацює зі слідством зі зміненими анкетними даними. Для цього, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 передавати останньому заборонені предмети, а саме наркотичні засоби, за неправомірну вигоду шляхом їх пронесення на територію установи. За досягнутою домовленістю з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повинен був зустрітися зі знайомим ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який мешкає у м. Харкові, в обумовлений час та отримати наркотичні засоби.

У подальшому ОСОБА_4 з використанням свого службового становища та наданої йому влади молодшого інспектора, забезпечить пронесення вказаних заборонених предметів на територію ДУ «Харківський слідчий ізолятор», передасть їх ОСОБА_5 , не вживатиме заходів щодо їх виявлення та вилучення, а також не повідомлятиме про їх зберігання ув`язненим ОСОБА_5 іншим службовим особами установи попереднього ув`язнення.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за досягнутою раніше із ОСОБА_5 домовленістю, 28.03.2019 близько 17 год.10 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля ТРЦ «Дафі», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, отримав від ОСОБА_6 один пакунок наркотичного засобу (імітуючий засіб), з метою подальшого пронесення на територію установи попереднього ув`язнення та передання вказаного забороненого предмету ОСОБА_5 , про що у подальшому повідомив слідчо-заарештованого ОСОБА_5 .

Крім того, маючи злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за занесення на територію установи наркотичної речовини, 28.03.2019 о 17 год. 10 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля ТРЦ «Дафі», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, отримав від ОСОБА_6 неправомірну в розмірі 500 гривень за пронесення на охоронювану територію установи попереднього ув`язнення та передачу ОСОБА_5 наркотичного засобу.

У подальшому, згідно укладеної раніше домовленості, в ніч з 01.04.2019 на 02.04.2019, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на чергуванні в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», діючи всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, передав ОСОБА_5 отриманий ним 28.03.2019 від ОСОБА_6 наркотичний засіб.

Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих мотивів, знаходячись у місці попереднього ув`язнення ДУ «Харківський слідчий ізолятор», 14.05.2019 запропонував ОСОБА_5 повторно пронести на територію установи виконання покарань наркотичні засоби.

За досягнутою домовленістю з ОСОБА_5 , через вже знайомого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , який мешкає у м. Харкові, ОСОБА_4 повинен був повторно зустрітися з ОСОБА_6 в обумовлений час та отримати наркотичні засоби для подальшого спрямування їх до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Продовжуючи свій злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди, 21.05.2019 близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_4 знаходячись поблизу ТРЦ «Дафі» за адресою: вул. Героїв Праці, 9 м. Харків отримав від ОСОБА_6 3 (три) пакети з імітуючою речовиною (наркотичний засіб) та грошові кошти в сумі 500 грн. у якості неправомірної вигоди за пронесення на територію установи попереднього ув`язнення та передання засудженому ОСОБА_5 наркотичних засобів.

Після цього злочинні дії ОСОБА_4 були припинені працівниками правоохоронного органу та ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди, прохання надати таку вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

21.05.2019 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано, та в порядку ст. ст. ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України проведено обшук затриманого ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 9 за наслідками якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «XIOMI RED MI» сірого кольору 1 шт,

- грошові кошти номіналом 100 гривень кожна з серіями та номерами: СЄ 7003811, СЄ 7003812, СЄ 7003813, СЄ 7003814, СЄ 7003815 5 шт,

- згорток з речовиною запечатаний поліетиленом 3 шт,

- згорток з речовиною запечатаний поліетиленом 2 шт,

- службове посвідчення працівника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на ім`я ОСОБА_4 1 шт.

Вказані грошові кошти були предметом отримання неправомірної вигоди під здійснення досудового розслідування, а щодо згортків з речовиною запечатаних поліетиленом, то частина імітуючий засіб, а частина - невідомо з чим, щодо яких необхідно провести експертне дослідження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Враховуючи, що зазначене майно вилучене в ході обшуку затриманого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. ст. 171 КПК України є конкретними фактами і доказами, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування таким майном.

Вищевказані вилучені предмети містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту отримання неправомірної вигоди службовими особами ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в тому числі ОСОБА_4
22.05.2019 слідчим в порядку ст. 98 КПК України вказані речі та документи визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Власниками вилученого майна є ОСОБА_4 , який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючийза адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, прохалав його задовольнити.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 21.05.2019 під час обшуку затриманого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000112 від 14 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Із клопотання вбачається, що з метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 у січні 2019 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, вступив у позаслужбові стосунки із слідчо-заарештованим ОСОБА_5 , який утримується у вказаній установі, та конфіденційно співпрацює зі слідством зі зміненими анкетними даними. Для цього, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 передавати останньому заборонені предмети, а саме наркотичні засоби, за неправомірну вигоду шляхом їх пронесення на територію установи. За досягнутою домовленістю з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повинен був зустрітися зі знайомим ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який мешкає у м. Харкові, в обумовлений час та отримати наркотичні засоби.

Відповідно доповідної записки судового експерта Полтавського НДЕКЦ в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено, що ідентифікаційне номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу виробника, шляхом пере закріплення номерної деталі.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується, зокрема, протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.3 ст. 186 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 21.05.2019 під час обшуку затриманого ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 9, за наслідками якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «XIOMI RED MI» сірого кольору 1 шт,

- грошові кошти номіналом 100 гривень кожна з серіями та номерами: СЄ 7003811, СЄ 7003812, СЄ 7003813, СЄ 7003814, СЄ 7003815 5 шт,

- згорток з речовиною запечатаний поліетиленом 3 шт,

- згорток з речовиною запечатаний поліетиленом 2 шт,

- службове посвідчення працівника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на ім`я ОСОБА_4 1 шт.

2. Зберігання зазначеного майна здійснювати у територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві.

Контроль за виконанням покласти на слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1