Провадження № 1-кп/522/695/19
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
24 жовтня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002694 від 21.10.2018 року обвинуваченого:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баку, республіки Азербайджан, громадянин Азербайджану, з незакінченою середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання та реєстрації в Україні, раніше не судимий,
- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0002694 від 21.10.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Суд з власної ініціативи ставить на розгляд питання стосовно доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого не зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України, він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, за яке відповідальність передбачена у вигляді позбавлення волі, та наявні ризики, що він буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Захисник обвинуваченого заперечила проти продовження строку тримання під вартою, заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, заслухавши думку сторін дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Так, суд розцінює доведеним ризик того, що ОСОБА_3 будучи громадянином іншої держави, підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, без стійких соціальних зв`язків може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується також тією обставиною, що в обвинуваченого відсутнє зареєстроване місце проживання і стійкі соціальні зв`язки.
При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Також суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, проти життя та здоров`я, зважаючи на що, суд вбачає також реальним ризик, що у разі не застосування запобіжного заходу обвинувачений може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, що свідчить про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд дотримуючись положення 331 КПК України, приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд
у х в а л и в:
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обчислюється з 24.10.2019 року по 22.12.2019 року.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "ОУВП (№21)" Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя:

24.10.2019