ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1279/19 Справа № 195/1917/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що питання щодо звільнення засудженого від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі акту про амністію вирішують суди за місцем відбування такого покарання. ОСОБА_6 , будучи засуджений за вироком суду до обмеження волі, не отримав припис та не ознайомився з порядком і умовами відбування покарання, не з`явився до місця відбування покарання, натомість звернувся до суду за місцем свого проживання з клопотанням про застосування акту про амністію. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за актом амністії слід відмовити.

В апеляційних скаргах на ухвалу суду:
- засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році та звільнити його від відбування призначеного покарання.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що 13.02.2019 року він звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав. ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, амністія раніше до нього не застосовувалась і обмежень у застосуванні амністії, передбачених п. а ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році немає. Вважає, що він підпадає під дію п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.
Вказує, що на час його звернення до суду із зазначеним клопотанням та на час розгляду клопотання він не відносився до кола осіб, що підпадають під дію п. в) ч. 2 ст. 10 Закону України Про амністію у 2016 році, що стосується тільки осіб, які вже перебувають в установах виконання покарань. Стверджує, що на час його звернення з клопотанням, вирок суду ще не був переданий на виконання до органу пробації і він ще не отримав припису на виїзд до місця відбування покарання.
Крім того, засуджений вказує, що під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції головуючим суддею йому не було роз`яснено право заявляти клопотання щодо застосування відносно нього акту амністії.

- захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році та звільнити його від відбування призначеного покарання.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає доводи, які є аналогічними з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З огляду на системний аналіз положень ст.ст. 537, 539 КПК України, клопотання про вирішення питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, до яких, в тому числі, відноситься питання про застосування закону про амністію, розглядається місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Оскільки кримінальним процесуальним законодавством не передбачені дії суду щодо клопотань, які не підлягають розгляду в суді поза межами його територіальної юрисдикції, то, в подібних випадках слід керуватись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
З огляду на те, що станом на день звернення з клопотанням до суду першої інстанції ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14.05.2018 року за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, не отримав припис та не з`явився до місця відбування покарання, а натомість звернувся до суду за місцем свого проживання, то Томаківський районний суд Дніпропетровської області не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого він відбуває покарання.
Відтак, прийняте судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону, оскільки суд не з`ясував питання про можливість розгляду клопотання про застосування амністії у відповідності до вимог ч. 2 ст. 539 КПК України щодо меж територіальної підсудності.
Разом з тим, за змістом положень ст.ст. 537, 539 КПК України, ініціатива звернення до суду з питаннями, які вирішуються під час виконання вироків, належить саме особі, безпосередньо інтересів якої воно стосується, а тому суд позбавлений можливості самостійно направляти матеріали клопотання до іншого суду.
Зазначене порушення є підставою для скасування судового рішення, разом з тим, оскільки повернення вказаного клопотання є виключним повноваженням суду першої інстанції, воно не може бути усунуте під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, що є підставою призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.
Під час нового розгляду провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ретельно перевірити усі доводи, які зазначалися в апеляційних скаргах, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст.ст. 370, 374 КПК України.
Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: