Справа № 296/5072/19
УХВАЛА
Іменем України

27 травня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме на

- нежитлову будівлю літ. «2Д» площею 344,9 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 11858206), із забороною розпоряджатись таким майном;

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , тип кузова седан- НОМЕР_2 , колір 5-червоний, 2015 року випуску, із забороною розпоряджатись таким майном.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005402 від 01.10.2014 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 16.01.2012 по 11.06.2014 ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора Житомирського ОПТМ «Житомиртеплокомуненерго», діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним про неплатоспроможність ЖОПТМ «Житомиртеплокомуненерго», стосовно якого ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.11.2010 порушено провадження про банкрутство, зловживаючи своїм службовим становищем, без погодження із розпорядником майна арбітражним керуючим підприємства ОСОБА_6 , шляхом укладання фіктивних безтоварних господарських угод з надання послуг та здійснення розрахунків грошовими коштами підприємства за послуги, які не надавались, розтратив майно ЖОПТМ «Житомиртеплокомуненерго».

Загальний розмір шкоди завданої ЖОПТМ «Житомиртеплокомуненерго» кримінальними правопорушеннями становить 404 500 грн.

21.05.2019 ОСОБА_5 вручено та оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

З метою забезпечення відшкодування шкоди завданої ЖОПТМ «Житомиртеплокомуненерго» внаслідок кримінальних правопорушень на загальну суму 404 500 грн., слідчий просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 .

З огляду на те, що виникла необхідність у тимчасовому позбавленні підозрюваного ОСОБА_5 , у володінні якого перебуває належне йому на праві власності та користування майно, можливості відчужувати його та розпоряджатись ним будь-яким чином, оскільки незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна із забороною розпорядження майном, може призвести до приховування, передачі, зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наявності вказаних ризиків слідчий просить розгляд даного клопотання проводити без виклику власника майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту май на.

Згідно положень ч.11 ст.170 КІІК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно вимог п.п.1, 4 та 5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з клопотання загальний розмір шкоди завданої ЖОПТМ «Житомиртеплокомуненерго» кримінальними правопорушеннями становить 404 500 грн.

Метою накладення арешту є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас вартість нерухомого та рухомого майна, на яке слідчий просить накласти арешт, значно перевищує розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і ініціатор клопотання не навів даних щодо вартості майна, на яке просить накласти арешт та не підтвердив такі дані належними та достатніми доказами, що позбавляє можливості перевірити співмірність його вартості розміру шкоди, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для інших осіб, а тому слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання та відмовляє у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1