Справа №642/986/17
Провадження №1-кп/639/115/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 03 листопада 2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003233 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туджур Красносельського району Республікі Вірменія, громадянина України, вірменина, раніше судимого 22 жовтня 2003 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнився 20 липня 2012 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 липня 2012 року відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 1 місяць 22 дня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

03 листопада 2015 року ОСОБА_11 в телефонній розмові домовився з раніше знайомою ОСОБА_8 про придбання у неї іноземної валюти, 850 євро, що згідно офіційного курсу іноземних валют Національного банку України станом на 03 листопада 2015 року становить 2539 грн. за 100 євро, та 45 000 рублів РФ, що згідно офіційного курсу іноземних валют Національного банку України станом на 03 листопада 2015 року становить 3.6 грн. за 10 рублів РФ, за що повинен був їй передати грошові кошти у еквіваленті української гривні. 10 листопада 2015 року о 15.15 год. ОСОБА_11 на автомобілі ВАЗ -21051 реєстраційний номер НОМЕР_1 прибув на вул. Енгельса у м. Харкові, де за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_8 , яка сіла на заднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля. Після чого ОСОБА_11 направив автомобіль до майданчику оптового продажу овочів, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Піскуновський 1. Зупинивши автомобіль, ОСОБА_11 пересів з місця водія на заднє пасажирське сидіння автомобілю, де ОСОБА_8 передала йому гроші в сумі 850 євро та 45000 рублів РФ та почала розрахунки за допомогою калькулятору. У цей час ОСОБА_11 , маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливі цілі, обхватив руками шию ОСОБА_8 та почав на ній стискати пальці, застосовуючи таким чином насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, після чого, намагаючись подолати опір ОСОБА_8 , дістав з кишені своєї куртки невстановлений досудовим слідством металевий предмет, який остання сприйняла за вогнепальну зброю, та, приставивши його до правого боку потерпілої, пригрозив їй застосувати у відношенні неї фізичне насилля. Коли, пручаючись, ОСОБА_8 вдалось відчинити двері автомобіля, ОСОБА_11 перемістився на місце водія у салоні вказаного автомобіля та почав рух автомобіля по території майданчику та різко повернув, у результаті чого ОСОБА_8 випала з автомобілю, а ОСОБА_11 скрився з місця скоєння злочину, розпорядившись таким чином викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 37781 грн. В результаті своїх дії ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран на правій руці, синців на обличчі, шиї, тулубі на правій руці, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №5222-Ая/16 від 16 березня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 , визнав себе винним та пояснив, що скоїв злочин при обставинах наведених вище. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює. Цивільний позов потерпілої визнає в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні надала покази відповідно до наведеного вище та вказала, що ОСОБА_11 раніше знала і від нього вчинення злочину не очікувала. Свій позов потерпіла підтримала в повному обсязі.

Обвинувачений і потерпіла вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянула дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбої).

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

В судовому засіданні були вивченні дані про особу ОСОБА_11 встановлено, що він раніше судимий, має постійне місце мешкання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, колегія суддів керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_11 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_11 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після цього із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 37781 грн.50 коп.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 37781 грн.50 коп.

Що стосується позовних вимог потерпілого про відшкодування спричиненої моральної шкоди в сумі 162000 грн., то суд на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України вважає необхідним також задовольнити їх в повному, враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілої в зв`язку з отриманими нею тілесними ушкодженнями, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає обґрунтованим саме такий розмір спричиненої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 30 січня 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув*язнення з 30 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 37781 грн. 50 коп., моральної шкоди 162 000 грн., а всього 199 781 грн. 50 коп.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 року щодо майна, яким користується ОСОБА_11 а саме: з автомобіля марки ВАЗ-21051, тип легковий/седан - НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , колір синій, 1980 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом та його повернути власнику.

Речові докази, а саме: запальничку у вигляді пістолету «U.S. 0mm М9 Berreta. PIERTO BERRETA mod 22 FS CAL9» - знищити, диск DVD - R 4.7 Gb сірого кольору залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2