КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6144/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року,
за участю:

власника майна ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме:
1) предмет схожий на гільзу;
2) предмет схожий на штик ніж Німецького зразка;
3) предмет схожий на штик радянського зразка
4) предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 »;
5) металевий предмет схожий на дуло рушниці;

6) металевий предмет схожий на частину корпусу рушниці;

7) Фрагмент картонної коробки з маркуванням ТОВ «Нова Пошта», з зазначеними реквізитами відправника та одержувача, в якій зберігався предмет схожий на рушницю;

8) предмет схожий на фрагмент прицілу рушниці;

9) 3 металеві предмети схожі на фрагменти дула рушниці (частина приціла, дула);

10) поліетиленовий пакет з маркуванням ТОВ «Нова Пошта» в якому зберігалися 3 металеві предмети схожі на фрагменти дула рушниці.

11) сервер камер відеоспостереження марки «CoviSecurety».
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2019 року в частині накладення арешту на предмет схожий на штик ніж Німецького зразка; предмет схожий на штик радянського зразка; предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 »; сервер камер відеоспостереження марки «CoviSecurety», постановити нову ухвалу, якою відмовити частково у задоволенні клопотання слідчого та зобов`язати останнього повернути зазначене майно, поновити строк на апеляційне оскарження.
Апелянт зазначає, що його не повідомляли про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а також не було надіслано копію оскаржуваної ухвали.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в нього офіційно оформлена мисливська зброя, на зберігання якої він мав право. Після вручення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку правоохоронними органами було здійснено процесуальні дії із порушенням норм законодавства, а саме: не було надано можливість на одержання правової допомоги адвокатом, не було вручено другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом та тимчасово вилучених речей, допитані були свідки не по суті кримінального провадження, а стосовно його особистого життя.

Під час обшуку, як зазначає апелянт він добровільно надав для огляду працівникам поліції антикварні даровані ножі, які не мають відношення до кримінального провадження, проте були вилучені, також вилучення сервера з камер відеоспостереження марки «CoviSecurety» призвело до того, що будинок та земельна ділянка залишилися без необхідної охорони, хоча слідчий мав технічну можливість перезаписати інформацію на USB носій.
Власник майна зазначає, що предмет схожий на штик ніж Німецького зразка, предмет схожий на штик радянського зразка, предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 » (які є предметами антикваріату), сервер камер відеоспостереження марки «CoviSecurety» не мають ознак речових доказів, які можуть бути використані під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Слідчий, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно пропустив строк на подання відповідного клопотання, а слідчий суддя мав повернути його для усунення недоліків, чого зроблено не було.
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, проте подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна, копію оскаржуваної ухвали не було надіслано, а апеляційну скаргу було подано ОСОБА_6 23.10.2019 року, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено та поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції,в провадженні СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 18.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 18.05.2019 року в рамках кримінального провадження допитано свідка, згідно показів останнього, ОСОБА_6 за місцем свого проживання у житловому будинку, що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає вогнепальну зброю, візуально схожу на автомати вітчизняного виробництва, крім того в гаражному та підсобних приміщеннях зберігає бойові припаси до неї. Останній раз вогнепальну зброю та бойові припаси свідок бачив на початку травня 2019 року.
24.05.2019 року органом слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї та боєприпасів до неї.
31.05.2019 року слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області проведено обшук на території зазначеного домоволодіння.
В ході обшуку виявлено та вилучено:
1) предмет схожий на рушницю з маркуванням на спусковій скобі: « НОМЕР_2 » «КД 9324» та маркуванням на патроннику: «4201»;
2) предмет схожий на гільзу;

3) предмет схожий на патрон;

4) предмет схожий на штик ніж Німецького зразка;

4) предмет схожий на штик радянського зразка;

5) предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 »;
6) металевий предмет схожий на дуло рушниці;

7) металевий предмет схожий на частину корпусу рушниці;

8) Фрагмент картонної коробки з маркуванням ТОВ «Нова Пошта», з зазначеними реквізитами відправника та одержувача, в якій зберігався предмет схожий на рушницю;

9) предмет схожий на фрагмент прицілу рушниці;

10) 3 металеві предмети схожі на фрагменти дула рушниці (частина приціла, дула);

11) поліетиленовий пакет з маркуванням ТОВ «Нова Пошта» в якому зберігалися 3 металеві предмети схожі на фрагменти дула рушниці.

Одночасно з зазначеним в ході проведення обшуку встановлено, що на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 встановленні камери відеоспостереження. У зв`язку з зазначеним, зважаючи на ту обставину, що на відеозаписах можуть міститися відомості, які становлять інтерес для органу досудового розслідування, а саме факт схову ОСОБА_6 рушниці, встановлення очевидців, яким було б відомо про наявність у останнього вогнепальної зброї та відсутністю технічної можливості здійснити огляд та/або копіювання інформації в ході проведення обшуку, слідчим вилучено сервер камер відеоспостереження марки «CoviSecurety».
Зазначене майно 31.05.2019року визнане речовими доказами в рамках даного кримінального провадження відповідно до постанови слідчого.
03.06.2019 року (датоване 31.05.2019 року) слідчий СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме:
1) предмет схожий на гільзу;

2) предмет схожий на штик ніж Німецького зразка;

3) предмет схожий на штик радянського зразка

4) предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 »;
5) металевий предмет схожий на дуло рушниці;

6) металевий предмет схожий на частину корпусу рушниці;

7) Фрагмент картонної коробки з маркуванням ТОВ «Нова Пошта», з зазначеними реквізитами відправника та одержувача, в якій зберігався предмет схожий на рушницю;

8) предмет схожий на фрагмент прицілу рушниці;

9) 3 металеві предмети схожі на фрагменти дула рушниці (частина приціла, дула);

10) поліетиленовий пакет з маркуванням ТОВ «Нова Пошта» в якому зберігалися 3 металеві предмети схожі на фрагменти дула рушниці.

11) сервер камер відеоспостереження марки «CoviSecurety», мотивуючи його тим, що на даний час досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини кримінального правопорушення, вилучені речі мають істотне значення для досудового розслідуваннята потребують подальшого дослідження, також в рамках кримінального провадження необхідно призначити ряд судових експертиз, у зв`язку з чим важливо збереження їх стану, крім того вилучені речі можуть містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення злочину.
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2019 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вилучене 31.05.2019 року в ході проведення обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 .
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000400 слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки в даному кримінальному провадженні воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Колегія суддів частково погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя в повній мірі не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на ту обставину, що виявлене та вилучене під час обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: предмет схожий на гільзу; предмет схожий на штик ніж Німецького зразка; предмет схожий на штик радянського зразка; предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 » можуть бути доказами в даному кримінальному провадженні, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів зазначених обставин, на які останній послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на предмет схожий на гільзу; предмет схожий на штик ніж Німецького зразка; предмет схожий на штик радянського зразка; предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 », слідчий повинен був зазначити, яке відношення останні мають до вчинення кримінального правопорушення.

В даному кримінальному провадженні досудове розслідування проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи зазначене,колегія суддів приходить до висновку, що предмет схожий на гільзу; предмет схожий на штик ніж Німецького зразка; предмет схожий на штик радянського зразка; предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 » не є предметами вчинення кримінального правопорушення, за яким розслідується кримінальне провадження відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2019 року, що міститься в матеріалах провадження, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання майна, що було арештовано.

Слідчий та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.
Стосовно накладення арешту на сервер камер відеоспостереження марки «CoviSecurety», слід зазначити, що на даний час досудове розслідування триває та встановлюються всі обставини кримінального правопорушення,а вказаний носій може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також може бути використаний як доказ факту чи обставин вчинення злочину, тобто на переконання колегії суддів, останній відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
На підставі вищевикладених обставин, ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2019 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 , частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на предмет схожий на штик ніж Німецького зразка, предмет схожий на штик радянського зразка, предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 »за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, зокрема:
1) предмет схожий на штик ніж Німецького зразка;
2) предмет схожий на штик радянського зразка
3) предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 », - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 в частині накладення арешту на майно, а саме:

1) предмет схожий на штик ніж Німецького зразка;
2) предмет схожий на штик радянського зразка
3) предмет схожий на ніж з маркуванням на лезі: « НОМЕР_1 », - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3