Справа № 305/2127/19
Номер провадження 1-кс/305/646/19
УХВАЛА

18.11.2019. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000973 від 15 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 14.11.2019 року, близько 10 години 20 хвилин, на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів, в с. Кваси, навпроти будинку 35, Рахівського району, Закарпатської області, в напрямку центру с. Кваси, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, Польської реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до приймального відділення Рахівської РЛ.

15.11.2019 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000973 за кримінально-правовою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст.286 КК України.
14.11.2019 у ході проведення огляду місця пригоди, у відповідності до вимог ст.237 КПК України, транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Рassat», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » Республіки Польща, був вилучений та відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, з метою його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації, а також проведення судових експертиз.

Постановою слідчого від 15.11.2019, вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На момент вчинення дорожньої-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Рassat», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » Республіки Польща був у власності та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

Враховуючи вище наведене, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Рassat», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » Республіки Польща, яким користувався та володів на момент дорожньої-транспортної пригоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз, з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала. Просить таке задовольнити з підстав наведених у клопотанні.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання на розгляд клопотання нез`явився, . Про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Володілець майна, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився. У зв`язку з тим, що слідчим у клопотанні не зазначено жодний засобів зв`язку (номер телефону чи електронної адреси володільця майна) та через стислі строки передбачені ч.1 ст.172 КПК України, суд не мав можливості завчасно повідомити ОСОБА_5 про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна.

Водночас вимогами ч.1 ст.172 КПК України регламентовано, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини, якою постійно відзначається, що першою і самою важливою вимогою ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є те, що будь-яке втручання влади в безперешкодне користування власністю повинно бути законним, позбавлення майна можливе лише на умовах, передбачених законом, при цьому держава має право здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Верховенство права, один із ключових принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Відповідно питання про те, що був дотриманий баланс між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту основних прав окремої особи, являється лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимогам законності та не є свавільним(справа «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, справа «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008, справа «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005).

Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно особи, слідчий суддя, має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 вказаної статті, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У клопотанні слідчим не зазначено про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст.170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Сам слідчий не вказує на те, хто є власником транспортного засобу, автомобіля "Volkswagen Passat", польської реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору. Отже, майно, на яке слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт, невідомо кому належить, може належати третім особам, які не являються учасниками кримінального провадження, накладення арешту на вказане майно може призвести до негативних наслідків для власників вказаного майна.
Слідчий у клопотанні ставить питання про арешт тимчасово вилученогомайна транспортного засобу автомобіля "Volkswagen Passat", польської реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, який поміщено на територію штрафмайданчику Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області. Водночас, слідчим, до матеріалів клопотання не додано жодного документу про підставність поміщення (вилучення) майна (дозвіл власника, законного користувача, особи , у володінні якої перебуває майно).
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З матеріалів клопотання, встановлено, щотранспортний засіб автомобіль марки "Volkswagen Passat", Польської реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору не вказано кому належить. При цьому до матеріалів клопотання не долучено відомостей про повідомлення власника майна та особи у користуванні якої воно знаходиться, про розгляд клопотання про арешт майна в суді. Таким чином, вирішення клопотання по суті без повідомлення вказаних осіб може призвести до порушення конституційних прав власника майна та особи в користуванні якої таке майно знаходиться.
Враховуючи вище викладене, в тому числі мотивування клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що, в розумінні вимог ст.132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, тому наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання старшого слідчого про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,170,172,173,392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000973 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Рassat», чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » Республіки Польща, яким користувався та володів на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 22 листопада 2019 року о 09 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1