Справа № 537/6067/16-к
Провадження № 1-кп/524/29/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці об`єднане кримінальне провадження №10001660 та №0000379 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, має на утриманні малолітніх дітей, інвалід 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч 3 ст 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2017 о 2 годині ОСОБА_9 , перебуваючи по вул. Б. Хмельницького 3-а у м. Кременчуці де у нього виник прямий злочинний умисел на викрадення чужого майна поєднану з проникненням у приміщення/ Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії непомітні для оточуючих з корисливим мотивом та метою діючи повторно, шляхом зламу металевих решіток та віджиму металопластикового вікна проник до вказаного приміщення звідки викрав: три трансформатори мари Тока Т 0,66 вартістю 233, 38 грн. за штуку, бронзовий кран РУ16 6ЛС вартістю 190 грн., п`ять упаковок нержавіючих електродів Аркса для ручної сварки вартістю 301,50 грн. за штуку, електротример R04AZ RT360 вартістю 830 грн., чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 3227,34 грн. З місця злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд

Продовжуючи свою злочинну діяльність 26.09.2017 року о 00 години ОСОБА_9 перебував за адресою АДРЕСА_2 де у нього виник прямий умисел направлений на викрадення чужого майна поєднане з проникненням у приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії непомітні для оточуючих з корисливим мотивом та метою, діючи повторно шляхом розбиття вікна проник до громадського об`єднання Кременчуцький інформаційно-просвітницький центр Європейський клуб та намагався викрасти велосипед марки Raleigh коричневого кольору вартістю 2520 грн., який належить ОСОБА_12 . Проте, його злочинний умисел не був доведений до кінця, оскільки останній був помічений охороною ТОВ Сокіл Полтавщина екіпаж охоронної фірми прибув на спрацювання охоронної сигналізації, якою обладнано вищевказане приміщення та в подальшому був затриманий при спробі витягнути вказаний велосипед з вікна зазначеного приміщення. Тим самим унеможливили змогу вільно розпорядиться викраденим майном. Після чого ОСОБА_9 з причин що не залежали від його волі не вчинив усіх дій які вважав необхідним для доведення злочину до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у викладеному обвинуваченні по епізоду незакінченого замаху на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 визнав повністю та показав, що вчинив злочин за мотиву та за обставин, що вказані в описовій частині вироку. Вважає, що повинно бути враховано його щире каяття.

По епізоду таємного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по АДРЕСА_3 , заперечуючи кваліфікацію діяння та наголошуючи щодо обставин, зокрема те, що в той день підробляв таксистом на автомобілі перевозив викрадене. Звертає увагу, що у нього була зламана нога та був обмежений у русі. Щодо інкримінуємих діянь по викраденню майна у потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_8 категорично заперечує щодо причетності.

Потерпілий ОСОБА_12 , суду показав, що є власником гірського велосипеду, який викрадено з підвального приміщення Європейського клубу по вул Софіївській 36 Б у м Кременчуці. Велосипед придбав у вересні 2016 року за 4000 грн. Цивільний позов підтримує у повному обсязі. Покарання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив обставини зазначені у обвинуваченні. Зокрема щодо викраденого у нього майна 25.01.2017 по АДРЕСА_4 . Наполягав на суворому покаранні, пов`язаному з позбавленням волі ОСОБА_9 .

Наведене судом обвинувачення підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який повідомив суду, що є працівником Кременчуцького ВП ГУМВС У Полтавській області. Взимку 2017 року, на вул.. Ціолковській у м. Кременчуці за порушення ПДР України зупинив автомобіль Тойта кемрі НОМЕР_1 за кермом був ОСОБА_9 . Водій не зупинив транспортний засіб. Коли зупинив, то з пасажирського сидіння хтось вибіг. В багажнику були речі, пістолет, бінокль. Машина поміщена до спец майданчику Кременчуцького ВП та викликана слідчо оперативна група.

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, у якому ОСОБА_17 зазначила, що 26.09.2017 о 00-04 їй подзвонили працівники охоронної фірми Сокіл та повідомили, що в приміщенні по вул.. Софіївській (Чапаєва) 36 б у підвальному примішенні невідомі віджали віконну раму та намагалися викрасти велосипед ralegh коричневого кольору, який належить ОСОБА_12 (т. 3 а.с.1)

-протоколом огляду місця події від 26 09 2017 зі фототаблицями (т 3 а.с. 2-16)місцем події є приміщення громадської організації Європейський клуб по вул.. Софіївській (Чапаєва) 36 б у м Кременчуці в якому розбито вікно та частково заднім колесом застрянув у вікні велосипед. Також, вилучено металеву палицю фомку та перчатку.

-протоколом огляду місця події з фототаблицями та схемою ( т 3 а.с. 23) додатку до протоколу місця події. Слідчим відображено місце події вікно через яке ОСОБА_9 проник до приміщення Європейського клубу по АДРЕСА_2 та намагався вчинити крадіжку велосипеда

-протоколом огляду предмету - велосипеду двоколісного коричневого кольору raleigh, сидіння чорно білого кольору на кермі маються перемикачі марки shimano.

-протоколом слідчого експерименту від 19.10.2017 за участю свідка ОСОБА_18 , охоронця фірми Сокіл Полтавщина, який допитаний у судовому засіданні та показав як 26.09.2017, вночі приїхали на виклик до Европейського клубу по вул.. Софіївській 36 б у м Кременчуці та побачили чоловіка, який намагався витягти через розбите вікно велосипед

- протокол слідчого експерименту від 19.10.2017 за участю ОСОБА_19 , який показав яким чином 26.09.2017 о 00-04 год. ОСОБА_9 намагався викрасти велосипед в Європейському клубі по вул.. Софіївській 36 б у м Кременчуці та не зміг, оскільки колесо велосипеда застрягло у віконному пройомі.

-показаннями свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні пояснив, що працює у Кременчуцькому ВП ГУМВС Полтавської області. 26.09.2017 перебував на зміні та патрулював у м Кременчуці в екіпажі разом зі ОСОБА_21 . Об 00-05 отримали виклик по АДРЕСА_2 , а саме щодо спрацювання сигналізації. Приїхавши на місце пригоди дізналися, що працівниками охоронної фірми Сокіл затримано ОСОБА_9 , який шляхом розбиття вікна намагався викрасти спортивний велосипед

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який показав, що вночі 26.09.2017 на місці вчинення затриманий ОСОБА_9 , який шляхом пошкодження вікна намагався здійснити крадіжку велосипеда.

- фактичними даними, що містяться у повідомленні ТОВ Сокіл Полтавщина щодо спрацювання сигналізації взлом» 25.09.2017 о 23-50 год. в ході виїзду екіпажу ОСОБА_19 та ОСОБА_18 при спробі викрадення майна з приміщення затриманий ОСОБА_9

- відтворений у судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери інспектора роти 2 Кременчуцького ВП ОСОБА_21 26 09 2017 о 00-11 ОСОБА_9 повідомляє працівникам поліції, що проходив поруч із приміщенням та помітив велосипед на якому колеса, які йому потрібні та які він не може дозволити собі придбати тому він витягнув велосипед з вікна. Щодо розбиття вікна категорично заперечує

- висновком експерта з оцінки майна згідно якого вартість велосипеду становить 2 520 грн.; (т. 2 а.с. 92)

- фактичними даними, що відображені у протоколі прийняття заяви ОСОБА_8 від 25.01.2017 року щодо крадіжки майна електродів, тримера, бронзових кранів, лічильника по АДРЕСА_4

- протоколом огляду місця події від 25.01.2017 зі фототаблицями (т 2 а.с. 195-202) встановлено проникнення до будинку АДРЕСА_4 шляхом розрізання та віджиму пластикового вікна в ході огляду виявлено та вилучено конверт зі слідом низу взуття, мікрочастки решітки в місці зламу фрагменту, низу взуття з підлоги кухні, слід матеріалу з підставки зі столу у кімнаті

- висновком експерта №109 кр від 03.02.2017 з додатком. За висновками експерта два сліди низу взуття вилучені 25.01.2017 року під час огляду місця крадіжки придатні для встановлення групової належності слідоутворюючого взуття котре їх залишило.

-протоколом обшуку від 27.01.2017 на підстави ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м Кременчука від 25.01.2017 (т 2 а.с. 209-213)в ході якого в автомобілі Тойота кемри чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 у багажнику вказаного автомобіля виявлено трансформатор ТОКА 0, 66 №57609, трансформатор ТОКА 0,66 №57625, трансформатор ТОКА 0,66 №61003, бронзовий кран РУ166ЛС, 4 упаковки електродів Аркса партія №2291 рік виготовлення 03.04.08, упаковка зварювальних електродів у коробці помаранчевого кольору, дві упаковки з дротами, електронні ваги pocket sale , взуття demix, пистолет waltner, пистолет Макаров, чотири патрони жовтого кольору та один сірого, дві СД флешки Transcend 1 gb та 2 gb, фонарики 2 штуки, два бінокля, фотоапарат bunu50,aвто тример RO4AZ RT360, взуття синього кольору, черевики outventure, куртка синього кольору з капюшоном, куртка синього кольору maiami, куртка марки sez синього кольору, картка приватбанку НОМЕР_3 , картка приватбанку НОМЕР_4 , картка альфабанку НОМЕР_5 , фотоапарат fudjifilm, дві пари будівельних рукавиць білого кольору, лом, пилка по металу, взуття shoes by men зеленого кольору, мобільний телефон sumsung з картою НОМЕР_6 , навігатор prestigio ІМЕІ НОМЕР_7 , чорні спортивні штани, ключі у кількості 16 штук, чорна маска, духи Dolce gabanna порожній флакон, бронзовий кран РУ 16-600ЛС, пилка по дереву, газовий балон терен 4М, набор відмичок, медалі та ордени часів СРСР та сучасної України з переліком.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення майна, потерпілого ОСОБА_8 поєднаним з проникненням у приміщення та незакінченому замаху на таємне , повторне викрадення майна, поєднане з проникненням у приміщення потерпілого ОСОБА_12 є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Так, невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_8 є способом уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються вищенаведеними доказами.
Натомість, суд визнає через порушення принципу презумпції невинуватості (ст. 17 КПК України) недопустимим посилання у процесуальних документах та повідомленнях охоронної фірми Сокіл Полтавщина на прізвище обвинуваченого, яка фіксуються на записах в описаному вище одязі, оскільки таке посилання очевидно не ґрунтується на фактичних даних самого запису, є лише припущенням автора протоколу, а не результатом слідчої дії. Проте, під час дослідження судом цього протоколу огляду, відеозапису та перегляду самого відеозапису, допиту свідків, особа ідентифікувала себе, а тому сумніви з приводу ідентифікації обвинуваченого суд вважає усуненими.

Окрім встановлених судом злочинів, органами досудового розслідування ОСОБА_9 інкриміновано епізоди вчинення кримінального правопорушення, таємного викрадення майна, вчиненому повторно, за наступних обставин:

10 жовтня 2016 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , перебував по пр.. Свободи 1 у м. Кременчуці де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: восьми пар чоловічих сандалей Bryes S SB вартістю 324 грн. за пару. Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи, що його дії непомітні для оточуючих, з корисливим мотивом, таємно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до магазину Мілітарі, який знаходиться на першому поверсі вказаного будинку вчинив крадіжку восьми пар чоловічих сандалей. Після чого ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріального збитку на суму 2592 грн.

Судом з врахуванням прав особи на справедливий суд, у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, забезпечено дотримання ст.ст.22, 23, 94 і 95 КПК України під час судового розгляду, а саме: змагальності кримінального провадження; дослідження доказів безпосередньо судом; оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення; обґрунтування висновків суду лише на показання, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами,, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною

Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Протокол про результати проведення візуального спостереження за особою від 13.03 2017 є недопустимим доказом з огляду на заявлене захистом клопотання

Відповідно до ст. 41 КПК України оперативні підрозділи всіх правоохоронних органів здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові дії) у кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Перелік підстав доручення, та осіб, які можуть надати таке доручення, являється вичерпним. Навіть відповідно до даного протоколу, в ньому вказано, що оперативний працівник проводив негласну слідчу дію на підставі ухвали слідчого судді, а не на підставі доручення слідчого чи прокурора.

Право доручити проведення слідчих (розшукових) дій оперативним підрозділам діючий КПК України надає слідчим органам досудового розслідування (п.3 ч.2 ст. 41 КПК України) та прокурора (п.5 ч.2ст. 36 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Таким чином, законодавець чітко встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає можливість сторонам майбутнього судового розгляду ознайомитися із доказами кожної із них і підготувати правову позицію, щоб буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

На необхідність дотримання законної процедури, принципу рівності сторін і права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини.

Зокрема, суд зазначав, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, як стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту.

Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Обов`язковим елементом порядку отримання доказів в результаті НСРД є попередній дозвіл уповноважених суб`єктів (слідчого судді, прокурора, слідчого) на їх проведення. Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використовувати проти неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.

За загальним правилом суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК). Однак у певних випадках суд має право вирішити питання про недопустимість доказу ще до видалення суду до нарадчої кімнати.

Документи, які стали правовою підставою проведення НСРД (зокрема, не розсекречені на момент звернення до суду з обвинувальним актом), не можуть вважатися додатковими матеріалами до результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отриманими до або під час судового розгляду, оскільки є їх частиною.

Ці процесуальні рішення виступають правовою підставою проведення НСРД, з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій, і повинні перевірятися та враховуватися судом під час оцінки доказів.

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в його постанові від 16.01.2019 року в справі № 751/7557/15-к, постановою Верховного Суду від 12.04.2018 року по справі № 748/3070/15к та постановою Верховного Суду від 25.07.2018 року в кримінальному провадженні № 0000224.

Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року справа № 751/7557/15-к (провадження № 13-37кс18), а саме в п.п. 52-61, 63

Відповідно до п. 5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховують іншими судами при застосуванні таких норм права.

Ані на стадії досудового розслідування, ні на стадії судового розгляду прокурором не надані процесуальні документи, які є підставою для проведення НСРД, а саме клопотання слідчого або прокурора слідчому судді Полтавського апеляційного суду щодо надання дозволу для проведення негласних слідчих дій та ухвал слідчого судді Полтавського апеляційного суду про надання дозволу на проведення НСРД в даному кримінальному провадженні.

Сторона захисту позбавлена права дослідити дані докази на предмет допустимості не дивлячись на те, що сторона обвинувачення володіла даними доказами на стадії досудового розслідування.

Таким чином, всі докази, які були отримані внаслідок проведення НСРД в даному кримінальному провадженні є очевидно недопустимим доказами в порядку ст. 89 КПК України.

Протоколи, які складались в результаті проведення негласних слідчих дій, не відповідають вимогам ст. 104 та 105 КПК України

Стороною обвинувачення не було надано доступ стороні захисту та не надано суду протокол роз`яснення прав та обов`язків особи, щодо якої застосовуються заходи безпеки.

Згідно обвинувального акта дії ОСОБА_9 за епізодом повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у приміщення потерпілої ОСОБА_15 кваліфіковано за ч 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 своєї вини по епізоду заволодіння восьми пар взуття з магазину Мілітарі, належного потерпілій ОСОБА_15 , не визнав, стверджуючи, що до викрадення майна непричетний, вказаний злочин не скоював

На підтвердження вини ОСОБА_9 у незаконному заволодінні майном стороною обвинувачення надано наступні докази:

-протоколі огляду місця події від 10.10.2017 року (т. 3 а.с. 50 ) зазначено, що місцем огляду є магазин ОСОБА_22 по АДРЕСА_5 в ході огляд у зафіксовано проникнення до приміщення та вилучено сліди матеріалу з поверхні підвіконня. На фототаблиці мається фото зі зразком викраденого взуття

-протокол прийнятої заяви ОСОБА_15 яка повідомила про крадіжку спортивного обладнання, грошових коштів близько 10 000 грн. та взуття на суму близько 27500 грн (т/ 3 а.с.62)

-протокол пред`явлення речей для впізнання 12.10.2017 ОСОБА_23 повідомляє що впізнає речі під №1 які були викрадені 10.10.2017 із магазину Мілітарі (т 3 а с 63-65)

-протокол пред «явлення речей для впізнання 12.10.2017 ОСОБА_15 / повідомляє що впізнає речі під №1 які були викрадені 10.10.2017 із магазину Мілітарі (т 3 а с 66-68)

-протоколом обшуку від 26.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді від 11.10. 2017 в ході якого у ОСОБА_24 вилучені кросівки Порше (т3 а.с. 74-78)

-відеозапис слідчої дії відтворений у судовому засіданні

-висновок експерта щодо ринкової вартості 8 пар чоловічих робочих сандалів фірми Бриерс 2592 та ноутбуку Асер б-у 5309 грн

Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 10.10.2016р. в 01 год 30 хв. шляхом віджиму метало пластикового вікна проник до приміщення магазину Мілітарі звідки здійснив таємне викрадення 8 пар чоловічого взуття.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 показав, що він дійсно купив в малознайомої особи, яку по наданим ним органам досудового розслідування відомостям, легко встановити, декілька пар взуття, які в подальшому в нього вилучені працівниками поліції.

Будь яких інших доказів, які б спростували показання ОСОБА_9 стороною обвинувачення надано не було. Жодного доказу, що ОСОБА_9 взагалі був на місці скоєння кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, жодного доказу, що ОСОБА_9 скоював дії, вказані в обвинувальному акті.

Відповідно до п.п. 1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню час, місце, спосіб, інші обставини кримінального правопорушення, а відповідно до п. 2 ч.1 ст. 91 КПК України підлягає встановленню винуватість особи.

З наданого стороною обвинувачення витягу з ЄРДР від 12.10.2016 року 10.10.2016 року близько 01-30 невстановлена особа шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до приміщення магазину Мілітарі по АДРЕСА_5 , звідки вчинила крадіжку комп`ютерного обладнання, одягу, взуття та грошових коштів, що належать ОСОБА_15 сума матеріального збитку встановлюється»

Зі прийнятою заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_15 , потерпіла в суді допитана не була, просила розгляд справи проводити за її відсутності, від 10.10.2016 року в неї викрадено «оргтехніку та грошей з сейфу. По приїзду, я виявила зникнення системного блоку комп`ютера, монітор «Asus», ноутбука «Acer» ESI-512-c89T, серійний номер NXMRWEVA6600, чорного кольору, грошових коштів у сумі близько 10000, вісім пар взуття BRYES-S-SB», виходячи з цього потерпіла ОСОБА_15 заявляла про крадіжку вище перерахованих речей, відповідно до її заяви внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань де вказано про крадіжку вище зазначених речей, а відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 інкримінується тільки крадіжка восьми пар взуття.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_15 викрадене перераховані реєстрі, в тому числі грошові кошти в ході досудового слідства, сторона обвинувачення так і не пояснила щодо іншого викраденого майна

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, обвинувальний акт в цій частині не відповідає фактичним обставинам та не підтверджений жодним чином, тому грунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

Надані прокурором докази, перелічені вище, а також показання свідка ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; постановами про визнання речовими доказами; суд не вважає такими, що доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин викладених у обвинуваченні поза розумним сумнівом. Жодний з досліджених судом в сукупності доказів, поданих прокурором, не доводить, що саме ОСОБА_9 при вказаних в обвинуваченні обставинах 10 жовтня 2016 року незаконно викрав 8 пар чоловічого взуття.

При цьому, ОСОБА_9 не висувалось обвинувачення у незаконному заволодінні іншого майна потерпілої

Суд не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення, уточнивши подію та обставини скоєння злочину - зокрема час та об`єм викраденого, оскільки це погіршить становище ОСОБА_9 щодо можливості належного захисту від пред`явленого обвинувачення.

Таким чином вказаний епізод щодо таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_15 поєднаного з проникненням у приміщення підлягає виключенню із об`єму пред`явленого обвинувачення.

ОСОБА_9 також, органами досудового розслідування інкримінуються епізод вчинення кримінального правопорушення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, з проникненням у приміщення по АДРЕСА_3 за наступних обставин:

11.10.2016 року о період часу з 02 по 06 години, ОСОБА_9 перебував за адресо/ АДРЕСА_3 де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом зламу металевої решітки віджав пластикове вікно проник до салону перукарні Креатив яка знаходиться на першому поверсі вказаного будинку звідки таємно викрав наступні речі телевізор Sharp aquos LC 32S7BK чорного кольору вартістю 4329 грн., косметичну сумку з лаками манікюрними, що належать потерпілій ОСОБА_13 та кавоварку Saeco cafe grand с/в 1 вартістю 2070 грн., які належить потерпілій ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілим збитки на вказані суми

Згідно з приписами п. 2 ч. 3 ст.87 КПК України суд повинен визнати істотними порушеннями прав людини і основних свобод слідуючі діяння після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Сторона захисту неодноразово звертала увагу, що досудове розслідування по даному епізоду проведено з грубим порушенням ст. 218 КПК України.

Так, згідно з приписами ч.1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, а відповідно до ч.5 цієї ж статті спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.

Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, подія якого відбулася на території Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області, територія якого знаходиться під юрисдикцією органу досудового розслідування СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, але досудове розслідування здійснив орган досудового розслідування, під юрисдикцією якого не знаходиться місце вчинення злочину СВ слідчого відділення № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області- територією обслуговування якого є Крюківський район м Кременчука.

Те, що вказаний підрозділ є органом досудового розслідування, підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення: витягами з Єдиного реєстру досудового розслідування, відповідно до яких орган досудового розслідування відділення № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області; постановою про створення слідчої групи від 11.10.2016р., так як її виніс відповідно до постанови, т.в.о. заступника начальника органу досудового розслідування СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області, (вказана в реєстрі матеріалів досудового розслідування під № 2 розділу2), протоколами слідчих дій, відповідно до яких всі слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні № 0001660 здійснювались слідчими слідчого відділу відділення поліції № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Відповідно до ч.1 ст.38 КПК України, органами досудового розслідування є слідчі підрозділи, в тому числі і органів національної поліції. Виходячи з аналізу ст. 39 КПК України, саме керівник органу досудового розслідування визначає слідчого, який здійснює досудове розслідування та відстоювати його від проведення досудового розслідування, а відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України тільки генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники вмотивованою постановою можуть доручити здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

Будь-яких процесуальних документів, які б підтвердили законність проведення досудового слідства іншим органом досудового розслідування, стороною обвинувачення не надано.

Проведення досудового розслідування кримінального провадження, зокрема проведення окремих слідчих (розшукових) дій, заходів забезпечення кримінального провадження, тощо органом, до компетенції якого згідно із процесуальним законодавством не віднесено його здійснення, порушує загальні засади законності здійснення кримінального провадження, закріплені у ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) та унеможливлює виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У ст. 216 КПК України визначена підслідність органів досудового розслідування.

Виходячи з цього, орган досудового розслідування СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області розслідував дане кримінальне провадження з порушенням територіальної підслідності, що підтверджено також ухвалою Апеляційного суду Полтавської області, якою визначено підсудність за Автозаводським районним судом з тих підстав, що подія злочину відбувалася на території Автозаводського району, яка не підсудна органу досудового розслідування ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Недопустимість обґрунтування обвинувачення особи у вчиненні злочину на доказах, одержаних незаконним шляхом, закріплена у ч. 3 ст. 62 Конституції України, а згідно з ч. 2 ст. 64 Конституції України ця гарантія не може бути обмежена.

На вказані обставини наголошено в п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України N 12-рп/2011, який на підставі аналізу положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтовано фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме, порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо. (п. 3.2 Рішення конституційного Суду України N 12-рп/2011).

Європейський суд з прав людини у рішенні Білецький проти України та Шабельник проти України застосував доктрину плодів отруєного дерева коли визнаються недопустимими докази не лише безпосередньо отримані внаслідок порушення, а і докази які б були б отримані якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей джерелом яких є недопустимі докази стають недопустимими.

Таким чином, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за вказаним епізодом, суд визнає протоколи огляду місця події, висновок дактилоскопічної експертизи №950 Кр недопустими доказами, які зібрані органом досудового розслідування з порушенням прав людини і основоположних свобод та є порушенням права на захист.

Вказаний епізод щодо повторного таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 поєднаного з проникненням у приміщення підлягає виключенню із об`єму пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 міри покарання за вчинення доведених в судовому провадженні кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений працює, не судимий, перебування на його утриманні малолітніх дітей, характеризується посередньо, його стан здоров"я, є інвалідом 2 групи, підтверджений документами долученими стороною захисту та вік.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Щодо щирого каяття ОСОБА_9 то суд зауважує, що лише у сукупності з щирим каяттям у вчиненні злочинів, визнання вини особи може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки демонструючи готовність понести заслужене покарання та висловлюючи жаль з приводу вчиненого, особа заслуговує на поблажливе ставлення до себе з боку держави, що виражається у можливості призначення менш суворого покарання.
Натомість у справі встановлено, що визнання вини у судовому засіданні ОСОБА_9 , що не може бути виправданням або підставою для поблажливого ставлення до нього, тому суд об`єктивно розцінив таку позицію як обраний спосіб захисту, спрямований на його бажання. зменшити відповідальність за вчинений ним злочин.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень за епізодами таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 поєднаного з проникненням у приміщення та незакінченому замаху на повторне таємне викрадення майна ОСОБА_12 , поєднаного з проникненням у приміщення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились таємному викраденні чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_8 вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана у проникнення до приміщення , вчинена повторно ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючи даних про особу обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статей у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Беручи до уваги всі викладені обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення останнього в умовах без ізоляції від суспільства, знаходить правові підстави для застосування ст. 75 КК України,з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, призначивши покарання за злочини в межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, а остаточне покарання слід призначити за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Заходи забезпечення необхідно скасувати з поверненням майна за належністю.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд виріщує у відповідності до ст. 124 КПК України .

Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 у моральне відшкодування 50 000 грн., завданих незаконним заволодінням належного йому велосипеду

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд враховує суть заявлених позовних вимог, характер та обставини заподіяння моральної шкоди, пов`язаної з крадіжкою та вимушеними змінами звичного способу життя, щодо яких надав пояснення ОСОБА_12 , а також сімейно-майновий стан обвинуваченого, як заподіювача шкоди. Одночасно з цим, при вирішенні цих позовних вимог, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого п`ять тисяч гривень.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок злочину 28 326 27 грн. та у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. ( т 1 а.с. 178-180)

Матеріальна шкода, завдана злочином, підтверджується показами потерпілого, який обґрунтовує її сумою шкоди, спричиненої злочином. Зі зберігальної розписки наданої органом досудового розслідування постає, що ОСОБА_8 , органами досудового розслідування повернуто викрадене у нього майно. Претензій не має. (т 2 а.с. 222) За таких підстав суд вважає, що матеріальна шкода, вказана у позові, підлягає стягненню частково, в межах доведеності в сумі 2236, 27 грн. за пошкоджене вікно при проникненні до приміщення.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд враховує суть заявлених позовних вимог, характер та обставини заподіяння моральної шкоди, пов`язаної з крадіжкою та вимушеними змінами звичного способу життя потерпілого ОСОБА_8 , а також сімейно-майновий стан обвинуваченого, як заподіювача шкоди. Одночасно з цим, при вирішенні цих позовних вимог, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого заявлених ним 2 тисячі гривень.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого

ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст 185 КК України до 3 років позбавлення волі

ч.3 ст 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений відповідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м Кременчука від 27.09.2017 року повернувши майно володільцям за належністю.

Речові докази велосипед марки коричневого кольору Reliygh, повернути власнику ОСОБА_12 .

Речові докази металевий лом, рукавичку, диск СД залишити в матеріалах справи

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м Кременчука від 13.10.2016, повернувши майно володільцю за належністю

Речові докази відповідно до постанови від 12.10.2016 року та постанови від 27.01.2017року , 13.10.2017 повернути за належністю володільцям

Виключити з об`єму обвинувачення ОСОБА_9 епізод вчинення крадіжки майна потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 від 11.10.2016 року, епізод вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_15 від 10.10.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 кошти у сумі 2236, 27 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 2 тисяч грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 у відшкодування моральної шкоди 5 (п`ят ) тисяч.

Судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1583, 28 грн. віднести на рахунок держави

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 2902 грн

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1