УХВАЛА

13 листопада 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0006816 від 09.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про накладення арешту на вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 речі, а саме: дві сім карти мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , сім карту з абонентським номером НОМЕР_3 із забороною розпорядження та користування ними.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 08 листопада 2019 року, близько 19:20 год., ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_8 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла та не допускає проникнення до нього не інакше як за вмотивованим рішенням суду, маючи умисел на незаконне проникнення до житла ОСОБА_9 , з метою спричинення останній, її чоловіку ОСОБА_10 та неповнолітній сестрі ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, шляхом відчинення незамкнених на запираючі механізми дверей, незаконно, всупереч волі власника та осіб, які на законних підставах проживають, проникли до квартири АДРЕСА_1 , чим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 порушили право на недоторканість житла.

Крім цього, 08 листопада 2019 року, близько 19:30 год., ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_8 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, прагнучи показати свою неповагу до існуючих загальновизнаних правил та норм поведінки в суспільстві і зневагу до оточуючих, використовуючи малозначимий привід, діючи з особливою зухвалістю, незаконно проникнувши до зазначеної квартири, тримаючи в руці заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень газовий балончик, який ОСОБА_7 зберігав та носив при собі, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, розпилив його в обличчя ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 у свою чергу використовуючи заздалегідь заготовлений пневматичний пістолет, умисно здійснив не менше десяти прицільних постріл в тіло ОСОБА_10 , спричинивши потерпілим тілесні ушкодження, чим грубо порушили громадський порядок, зокрема нормальний уклад життя та спокій потерпілих і завдали останнім фізичної шкоди.

Метою накладення арешту на вищевказані предмети є забезпечення збереження речових доказів, які направлені на здійснення неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженні та перевірки причетності ОСОБА_7 до вчинення інших злочинів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Представники власників майна адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
В провадженні слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006816 від 09.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно із ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на кросівки чоловічі синьо-чорного кольору "saloman" підлягає задоволенню з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення майна.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0006816 від 09.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 речі, а саме: дві сім карти мобільного оператора «Лайфсел» із маркуванням № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , сім карту з абонентським номером НОМЕР_3 із забороною розпорядження та користування ними.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1