Справа 556/1742/18
Номер провадження 1-кп/556/21/2019
У Х В А Л А
про відмову в обранні запобіжного заходу
Володимирецький районний суд Рівненської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_13
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи його наявними ризиками ухилення від суду, незаконного впливу на свідків та продовження вчинення злочинів.
Обвинувачений та його законний представник заперечили проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 вважає клопотання прокурора безпідставним, прокурором не доведено про наявність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений сумлінно з`являється в судові засідання, не перешкоджає встановленню істини у справі.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.3 ст 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, в даний час знаходиться вдома на лікуванні, після травм отриманих в ДТП, а саме від уламкових переломів двох ніг, внаслідок чого ОСОБА_14 не може пересуватись без сторонньої допомоги, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки. Крім того, вимоги раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував. Після спливу строку застосування запобіжного заходу, незважаючи на відсутність на даний час будь-яких обмежень, постійно з`являється за викликом до суду.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити зважаючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись: ст. ст. 176, 177, 178, 181, 331 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1