справа № 197/1248/19
провадження № 1-в/197/107/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника установи

відбування покарань: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 02 років обмеження волі.

На адресу суду надійшло клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування клопотання посилається на те, що є дуже хворою людиною.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання.

Прокурор, представник установи заперечували проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Засуджений відбуває покарання в ДУ "Широківський виправний центр №75" Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Початок строку відбування покарання 12.08.2018 року.

Станом на 01.11.2019 року не відбута частина покарання засудженого складає 03 місяці 13 днів.

Як випливає з матеріалів особової справи, характеристики на засудженого, довідок, останній відбуває покарання з 14.09.2018 року спочатку в ДУ «КУВП (№ 3)», де характеризувався посередньо, стягнень і заохочень не мав, потім, з 10.04.2019 року й до тепер, в ДУ "Широківський виправний центр №75", де характеризується негативно (не завжди дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, перебуває на профобліку як схильний до вживання наркотичних засобів).
Засуджений має 1 заохочення (13.06.2018 року) та 2 не зняті і не погашені стягнення (09.10.2019 року вживання наркотичних засобів, 22.10.2019 року неявка за викликом представника адміністрації).
Відповідно до довідки засудженому відмовлено в поданні документів на умовно-дострокове звільнення, як не довівшому свого виправлення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Заохочення повинні носити систематичний характер, а два стягнення, у тому числі у виді 10 діб ДІЗО, в сукупності з іншими даними не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів своє виправлення.

Також засудженому роз`яснити, що він має право звертатися до суду з клопотанням про звільнення його від покарання за хворобою (відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, ч. 5 ст. 154 КВК України, ст. 537 ч. 1 п. 6) на підставі висновку лікарської комісії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 395, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_6