Справа № 464/3841/19
пр.№ 1-кп/464/511/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001881 від 20.07.2019 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого директором ТзОВ «Деніс Групп», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 20 липня 2019 року близько 02.00 год., перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_6 , умисно, з особистих неприязних мотивів, з метою спричинення тілесного ушкодження потерпілому, тримаючи в правій руці колючо-ріжучий предмет, умисно наніс декілька ударів потерпілому в ділянку живота та грудної клітки, спричинивши останньому: колото-різані рани грудної клітки зліва, рани на животі зліва, які проникали в черевну порожнину з трьома пошкодженнями тонкої та одним пошкодженням сигмоподібної кишки, що супроводжувалось накопиченням крові в черевній порожнині, які утворились від дії колючо-ріжучого предмета та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Інші рани на животі, на грудях, на лівому плечі відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ствердив факт вчиненого ним кримінального правопорушення в час, спосіб та при зазначених в обвинувальному акті обставинах. Увчиненому щиро розкаявся, просить у потерпілого вибачення, просить суворо не карати. Уточнений цивільний позов про стягнення 10 298,58 грн. матеріальної шкоди та 70 000 гривень моральної шкоди визнає повністю, не заперечує звернення розміру застави на рахунок потерпілого.

З огляду на повне визнання своєї винуватості обвинуваченим, яке судом визнається достовірним, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам роз`яснено і зрозуміло зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертів, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 722 від 02.08.2019, потерпілий ОСОБА_6 отримав проникаюче поранення черевної стінки з пошкодженням тонкої та сигмовидної кишки, внутрішньочеревну кровотечу, колото-різані рани грудної клітки зліва, рани на животі зліва, які проникали в черевну порожнину з трьома пошкодженнями тонкої та одним пошкодженням сигмоподібної кишки, що супроводжувалось накопиченням крові в черевній порожнині, які утворились від дії колючо-ріжучого предмета та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Інші рани на животі, на грудях, на лівому плечі відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України є вірною, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто таке що небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законодавцем віднесений до тяжкого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 згідно ст.89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді директора ТзОВ «Деніс Групп», на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому немає.
Згідно досудової доповіді, наданої провідним інспектором Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 показав середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( в тому числі окремих осіб).
Враховуючи вищевикладене, думку потерпілого, який у вирішенні покарання не наполягає на реальному відбуванні покарання обвинуваченим, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк тривалістю в два роки, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення, неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням відповідно до ст. 76 КК України, обов`язків.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення, у зв`язку із повним визнанням його обвинуваченим ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду в порядку ч.11 ст.182 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на звернення застави на виконання вироку суду в частині майнових стягнень потерпілому.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 30.07.2019, ОСОБА_3 внесено заставу у розмірі 76 840,00 гривень, визначену ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 17.09.2019. Суд вважає за можливе звернути розмір застави в сумі 76 840 гривень для задоволення майнових стягнень потерпілому ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Тому арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 24.07.2019 - слід скасувати.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, протягом якого він не вчинить нового злочину та належно виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Тривалість іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: 12 кухонних ножів повернути ОСОБА_3 , одну пару кросівок чоловічих знищити, мобільний телефон марки «Самсунг», який переданий на зберігання ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 , чоловічі джинси, труси, шкарпетки, футболку та кросівки, які належать ОСОБА_6 знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 24.07.2019, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 10 298 (десять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 58 коп. та моральну шкоду в розмірі 70 000 гривень.
Після набрання вироком законної сили, відповідно до ч.11 ст.182 КПК України звернути розмір застави в сумі 76 840 гривень для задоволення майнових вимог в користь ОСОБА_6 . Сума застави у розмірі 76840 гривень внесена 30.07.2019 ОСОБА_3 на р/р 0757, банк отримувача Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, , одержувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а іншим учасники судового провадження на їх вимогу.

Суддя ОСОБА_1