Справа № 636 / 3333 / 18
1-кс / 636 / 503 / 2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника - ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження за № 0001643,-

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001643 від 06 жовтня 2017 року, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якій вона просить скасувати постанову слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області про закриття вище зазначеного кримінального провадження від 19.12.2018 року.

19.12.2018 року слідчий СВ Чугуївського ВП ГУНП України ОСОБА_5 за підсумками досудового розслідування кримінальної справи своєю постановою закрив кримінальне провадження №0001643 від 06.10.2017 року за відсутністю складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що рішення про винесенні постанови про закриття кримінального провадження винесено передчасно та протиправно, а саме слідчим не встановлено всіх обставин події та не проведено одночасні допити.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала вказану скаргу та просила її задовольнити як обґрунтовану.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0001643 від 06 жовтня 2017 року є обґрунтованою та законною. Крім цього, вказує на те, що 06.10.2017 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001643, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_4 про те, що невідома особа шахрайськими діями завдала шкоди останній, а саме взяв гроші за ремонтні роботи на суму 1000 гривень, і до сих пір роботи не проводить. В ході досудового розслідування було встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено усний договір про виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_4 аванс за виконання вищевказаних робіт у розмірі 1000 грн., про написав розписку. Для проведення вищевказаних ремонтних робіт ОСОБА_6 залучив ОСОБА_7 , який фактично здійснював ремонтні роботи за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане під час допиту підтвердили і ОСОБА_4 , і ОСОБА_6 , а також свідок ОСОБА_7 . В подальшому, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 почав виконувати ремонтні робот, що підтверджується допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також протоколом огляду місця події від 12.10.2018. Однак, в ході виконання вищевказаних ремонтних робіт між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу об`ємів виконання робіт та їх оплати. В ході допиту ОСОБА_6 було встановлено, що ремонтні роботи, зазначені в договорі були виконані, однак ОСОБА_4 стверджує, що робота були проведені в неповному обсязі, а також, не за ті гроші, які вона під розписку передала ОСОБА_6 . Тобто, фактично між вказаними особами виник цивільно-правовий спір щодо невиконання зобов`язань по договору підряду. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 завідомо не бажав виконувати взяті на себе обов`язки по усній угоді досудовим розслідуванням не здобуто, отже наявності у останнього злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою ОСОБА_4 не встановлено. Рахуючи, що умови письмового договору були усно обумовлені між сторонами, та враховуючи те, що відносини були направлені на реальність їх виконання, органом досудового розслідування не вбачається у виниклій ситуації будь-яких ознак кримінального правопорушення. Враховуючи вищевказане, керуючись тим, що відносини, які склалися між сторонами відносяться до сфери цивільно-правових та господарських відносин, суть яких може бути розглянута в цивільно-правовому порядку, у діях будь-яких осіб не вбачається складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України і тому вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Вислухавши думку прокурора, скаржника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001643 від 06 жовтня 2017 року, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Оскільки ОСОБА_4 на досудовому слідстві фактично була визнана потерпілим, то вона звернулася до слідчого судді із скаргою на вказану постанову.

Згідно ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На досудовому розслідуванні слідчим для з`ясування фактичних та об`єктивних обставин події було проведено: допити всіх причетних до подій осіб, проведено із залученням фахівця огляд приміщення, де проводився ремонт, долучено правовстановлюючі документи на нерухоме майно, в тому числі і на вимогу заявника ОСОБА_4 , тобто відповідний об`єм процесуальних дій, в тому числі і за участю заявника.

При постановленні постанови про закриття кримінального провадження відповідно вимогам ст.ст. 110, 284 КПК України, на які посилається слідчий, ним проведено аналіз обґрунтувань та доказів за яких він дійшов до таких висновків.

Постанова слідчого відповідно до вимоги ч.5 ст.110 КПК України має мотивувальну частину, яка містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу та на відсутність складу злочину за певною кваліфікацією у певних осіб.

Крім того, у вказаній поставі слідчого викладені чіткі висновки про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме з тих підстав, що відсутня суб`єктивна сторона складу зазначеного злочину, оскільки у момент передачі завдатку за виконання в подальшому ремонтних робіт, у будь-кого не було умислу на їх незаконне привласнення, оскільки ремонтні роботи виконувалися, що підтверджується оглядом приміщення. Вказані відносини, які склалися мають всі ознаки цивільно-правових відносин та спір, який виник між учасниками щодо неналежної якості ремонтних робіт та розміру їх оплати має вирішуватися у цивільному порядку.

Тобто, сам факт грубого порушення законодавства досудовим розслідуванням не встановлено, тому постанова слідчого від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження саме за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є правильною та обґрунтованою.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 не знаходить свого об`єктивного підтвердження, і тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0001643 - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя