Справа № 304/1507/18
Провадження № 1-кс/304/528/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перечинський «Стеатит» подану генеральним директором ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений законодавством строк, -

В С Т А Н О В И В:

до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з вищезазначеною скаргою звернувся генеральний директор ТОВ «Перечинський «Стеатит» ОСОБА_4 , яку мотивує тим, що згідно наявних у нього відомостей, Перечинським ВП здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000062 від 15 лютого 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 194 КК України. Так, ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 09 листопада 2018 року задоволено скаргу представника товариства на бездіяльність слідчого Перечинського ВП, яка полягає у неврученні потерпілому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки і зобов`язано слідчого ОСОБА_3 у порядку ст. 55 КПК України вирішити питання про вручення представнику ТОВ «Перечинський «Стеатит» пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з відсутністю відомостей та доказів належного виконання зазначеної ухвали слідчого судді, 12 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку товариством подано письмове клопотання за вих. № 08/43 про надання підтвердження виконання вимог ухвали, яке отримано органом досудового розслідування 15 серпня 2019 року. Однак, станом на 27 серпня 2019 року, в порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 56 та ст. 220 КПК України, товариством не отримано жодної відповіді та відповідно відомостей стосовно результатів розгляду такого клопотання, що дає йому підстави стверджувати про залишення його слідчим без процесуального реагування, чим й допущено бездіяльність, що полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку слідчий був зобов`язаний вчинити, а саме не розглянув клопотання товариства у визначений законом строк. За вказаних обставин, просить зобов`язати слідчого СВ Перечинського ВП розглянути клопотання товариства від 12 серпня 2019 року та повідомити про результати розгляду такого.

Про час та місце розгляду скарги сторони повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки на ім`я скаржника ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 (а. с. 20, 21), а відтак слідчий суддя констатує, що особа, яка подала скаргу ОСОБА_4 та його представник, про дату та час судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином, однак у судове засідання призначене на 11 вересня 2019 року не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Заяв про відкладення судового засідання до суду подано не було.

Старший слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 у судовому засіданні з огляду на положення ч. 3 ст. 306 КПК України просив залишити скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали скарги, прийшов до такого висновку.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

В той же час, відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Особі, що звертається до суду зі скаргою, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються відповідні обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданої скарги, скаржник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань/заяв не подавав.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин неявки в судове засідання заявника, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви.

Зазначену практику визнав вірною ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року, а також такий підхід відповідає вимогам ч.3 ст. 306 КПК України .

Так, згідно пункту 7 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Оскільки скаржник у кримінальному провадженні реалізував своє процесуальне право на розгляд скарги, при цьому не з`явившись в судове засідання, виходячи з імперативності ч. 3 ст. 306 КПК України, враховуючи, що особа, яка подала скаргу, в судове засідання не з`явилася, слідчий суддя вважає за необхідне залишити вищевказану скаргу без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню з такою до суду.

Керуючись ст. ст. 110, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перечинський «Стеатит» подану генеральним директором ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений законодавством строк залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1