Ухвала

05 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 137/1651/18
провадження № 51-5740 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_4 .
Оскаржені судові рішення
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за частиною 2 статті 393 Кримінального кодексу України (далі КК) у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі частини 1 статті 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2017 року зміненого постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року призначено остаточне покарання на строк 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , касаційних скарг щодо яких, сторонами не внесено.
2. Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у державній установі «Літинська виправна колонія (№ 123)», перебуваючи на дільниці соціальної реабілітації, 07 вересня 2018 року приблизно о 02:00, будучи письмово ознайомленими з адміністративними межами такої, попередженими про кримінальну відповідальність за втечу з місць позбавлення волі, діючи умисно, свідомо порушуючи правила поведінки відбування покарання у дільниці соціальної реабілітації, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, таємно, з особистих спонукань, відчинили металопластикове вікно у кімнаті для вживання їжі, на якому були відсутні металеві грати та потрапили через відчинене вікно на частину вулиці з тильної сторони будівлі, яка не огороджувалась. У подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 й ОСОБА_7 пішли на АЗК «ОККО», яка розташована на автошляху «Львів-Кропивницький-Знам`янка» в с. Сосни Літинського району Вінницької області, де придбали алкогольні напої та вживали їх в лісопосадці неподалік АЗК. Вранці 07 вересня 2018 року засуджені самостійно повернулись до дільниці соціальної реабілітації державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)».

Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі
3. У своїх касаційних скаргах засуджений та його захисник, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) порушують питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_4 , шляхом призначення покарання на строк 1 рік позбавлення волі із застосуванням до нього положень частини 1 статті 69 КК.

4. Сторона захисту вважає, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано не застосували до засудженого дану норму закону, не зазначивши при цьому підстав, які б свідчили про неможливість її застосування.

5. Крім того, в оскаржуваній ухвалі, яка на думку захисника не відповідає статті 419 КПК, не зазначено жодної підстави визнання його апеляційної скарги необґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги подані належними особами, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, їх зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційних скарг та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20 березня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3