Справа № 591/2389/19
Провадження № 1-кс/591/4058/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна, клопотання мотивував тим, що СУ ГУНП в Сумській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000252 від 16.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч.4 ст. 190 КК України.

Зазначає, що досудовим розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 звернулася із заявою щодо незаконних дій приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в частині порушення останньою вимог законодавства України при оформленні та посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами укладених 14.07.2006 р. Вважає, що домоволодіння, є майном, яким незаконно заволоділи в наслідок вчинення шахрайських дій зі сторони ОСОБА_6 . З метою збереження вказаного домоволодіння та унеможливлення його продажу чи дарування стороннім особам, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий клопотання підтримав.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУ Національної поліції в Сумській області знаходиться кримінальне провадження СУ ГУНП в Сумській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000252 від 16.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч.4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, ч.3 ст.170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи виключно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 («Речові докази») цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що відносно вилученого майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В той же час, матеріали провадження містять лише витяг з ЄРДР, копію заяви про зобов`язання вчинити дії, фотознімок будинку та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які ніяким чином не підтверджують зазначені у клопотанні слідчого обставини, та, які на думку слідчого судді, є явно не достатніми для прийняття рішення про накладення арешту на майно.

Тому правові підстави для накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1