КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000164 від 18.03.2013 року та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України у кримінальному провадженні №0000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013 року, складене 29.01.2014 року.

Зобов`язано уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013 року, вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 29.01.2014 року, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, при цьому в матеріалах справи відсутні докази вручення повідомлення ОСОБА_7 . Крім того, враховуючи, що 15.12.2017 у КПК України внесено зміни, зокрема ч. 1 ст. 303, доповнено пунктом 10, а ч. 2 ст. 307 КПК України, пунктом 1-1, у зв`язку з чим, у відповідності до ст. 58 Конституції України, з урахуванням того, що у строк до 19.02.2019 кримінальне провадження № 0000164 не було закрито, а також сторона обвинувачення не звернулася у суд з обвинувальним актом, слідчий суддя дійшов висновку, що у сторони захисту виникло законне право на звернення до слідчого судді з відповідною скаргою на повідомлення про підозру.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року та відмовити адвокату ОСОБА_6 у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що твердження суду не ґрунтується на нормах Закону, оскільки у статтях, на які посилається слідчий суддя, чітко зазначено, що ч. 2 ст. 307 КПК України доповнено п. 1-1 згідно із Законом №2147-VIII від 03.10.2017, при цьому зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 30.11.2017 року, визначено днем початку роботи Верховного Суду 15.12.2017 року. Отже, дія вказаних змін поширюється лише на ті кримінальні провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з 15.12.2017 року.

Звертає увагу на те, що відомості про кримінальне правопорушення у зазначеному кримінальному проваджені внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013 року, тобто більше ніж за чотири роки до внесення вказаних змін.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.
Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 18.03.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України.

29.01.2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України.

19.02.2019 року захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав до Святошинського районного суду міста Києва скаргу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 29.01.2014 року.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000164 від 18.03.2013 року та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України у кримінальному провадженні №0000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013 року, складене 29.01.2014 року.

Задовольняючи скаргу захисника про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 29.01.2014 року слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

З таким рішенням слідчого судді неможливо погодитись, з огляду на наступне.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (в редакції Закону України №2147 VIII від 03.10.2017 року) передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Параграфом другим Прикінцевих положень Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року за №2147 VIII визначено, що зміни до ст. 303 КПК України, зокрема визначені п. 10, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію згаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
З урахуванням того, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000164 внесені 18.03.2013 року, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147 VIII від 03.10.2017 року) щодо оскарження повідомлення про підозру не застосовуються.
Таким чином, на час звернення 19.02.2019 року захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , до суду із скаргою на повідомлення про підозру були відсутні передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для розгляду скарги слідчим суддею.
За змістом ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Разом з цим, рішення слідчого судді є таким, що не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки слідчий суддя визнав підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів необґрунтованою, тобто розглянув по суті скаргу захисника, без приведення будь-яких мотивів прийняття такого рішення в розумінні вимог закону.

Зазначене порушення вимог КПК України є настільки істотним, що не може бути виправлене інакше як шляхом скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування у кримінальному провадженні №0000164 від 18.03.2013 року повідомлення про підозру від 29.01.2014 року ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000164 від 18.03.2013 року та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України у кримінальному провадженні №0000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013 року, складене 29.01.2014 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_7 від 29.01.2014 року у рамках кримінального провадження №0000164 від 18.03.2013 року зі стадії вирішення питання про відкриття судового провадження.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3185/2019
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1