Справа № 149/1511/19
Провадження №11-сс/801/451/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 14.05.2019 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тапа Рекверського району, Естонія, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, раніше судимого

-Хмільницьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14 вересня 2018 року у зв`язку з відбуттям покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
07.06.2019 року слідчий СВ Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із клопотанням погодженим начальником Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .
Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України грубому порушенні громадського порядку, яке виразилось в тому, що 14 травня 2019 року близько 15.30 год, підозрюваний, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння з хуліганських мотивів у громадському місці безпричинно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 .
За даним фактом 14.05.2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
14.05.2019 об 18:30 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
15.05.2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.05.2019 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів - до 12.06.2019 року.
Клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу мотивоване тим, що у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих дій, спрямованих на отримання на перевірку отриманих доказів, разом з тим, закінчити розслідування у тридцяти денний термін немає можливості. Зокрема, слідчий зазначає, що слідчий у клопотанні зазначає, що для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення необхідно отримати матеріали амбулаторної наркологічної експертизи, амбулаторної судово- психологічної експертизи, провести тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до медичної картки стаціонарного хворого потерпілого ОСОБА_10 ,, призначити та отримати висновок судово-медичної експертизи а також виконати ряд інших слідчих дій.
Ухвалою слідчого судді Хмільницього міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2019 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 39 днів до 15.07.2019.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 07 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вважає обраний та продовжений запобіжний захід занадто суворим та невиправданим.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, на її думку, у описаному конфлікті в діях її підзахисного не вбачається ні особливої зухвалості, ні виняткового цинізму, в зв`язку із чим його дії слід було кваліфікувати за ст. 125 КК України.
Також адвокат вважає, що слідчим суддею не уточнено які саме загрози, передбачені ст. 177 КПК України, обґрунтовують продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважає її законною та обґрунтованою.
Оскільки, в апеляційній скарзі захисник підозрюваного не порушує питання про виклик ОСОБА_8 до суду, клопотання про участь у судовому засіданні від нього особисто на адресу суду не також надходило, підстави передбачені ч. 4 ст. 401 КПК України для обов`язкового виклику підозрюваного у судове засідання для участі в апеляційному розгляді відсутні, а його участь судом не визнана обов`язковою, судовий розгляд проведено за його відсутності.

Мотиви суду
Заслухавши доповідача, прокурора та захисника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Порядок розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, та обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, визначено положеннями ст.199 КПК України.
Вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчий суддя встановив та виходив з того, що надані стороною кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Також стороною обвинувачення доведено, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати, підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено, підозрюваний не позбавлений можливості отримати медичну допомогу в умовах його утримання у Вінницькій установі виконання покарань. Таким чином, слідчий суддя врахувавши необхідність проведення ряду слідчих дій та отримання результатів призначених експертиз, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та продовження дії запобіжного заходу на 39 днів, тобто до закінчення досудового розслідування 15.07.2019 року.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді першої інстанції, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
А також вважає, що при розгляді клопотання судом в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтованість підозри, тощо, а також необхідність проведення в рамках даного кримінального провадження ще ряду слідчих дій, які мають суттєве значення і які необхідно провести до завершення досудового розслідування.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Слідчим суддею також встановлено існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_8 , перебуваючи на волі незаконно впливати на свідків, які є його колегами, а також потерпілого або вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду продовжують існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Вищевикладене нівелює доводи захисника про недоведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Щодо доводів апеляційної скарги адвоката щодо неправильної, на його думку, правової кваліфікації дій підозрюваного, а також відсутності в його діях особливої зухвалості та виняткового цинізму, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. На початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду. З огляду на це суд відхиляє зазначені доводи захисника.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 оскільки прокурором в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Докази, які б вказували на неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я в матеріалах провадження відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2