Справа №591/3532/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шершак
Номер провадження 11-сс/816/262/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/3532/19 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 19.06.2019 щодо арешту майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна УКБ Сумської ОДА ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки не обґрунтовано можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилучених документів і вони не несуть доказової бази, а по підозру у цьому кримінальному провадженні нікого не повідомлено.

06.06.2019 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся ст. слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000100 від 16.05.2019 здійснюється розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК за фактом підроблення невстановленими особами в період з 12.03.2019 по 26.04.2019 офіційних документів від імені начальника УКБ Сумської ОДА ОСОБА_10 із внесенням до них недостовірних відомостей. 05.06.2019 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 31.05.2019 проведений обшук у приміщенні УКБ по вул. Шишкарівській, 9 у м. Суми з метою виявлення та фіксації слідів злочину, під час якого виявлені та вилучені документи за березень-квітень 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 19.06.2019 клопотання слідчого задоволене частково та накладений арешт на майно за виключенням оригіналів договорів, які зареєстровані в держаному казначействі та є підставою для безготівкових розрахунків. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що незастосування заборони щодо обмеження права користуватись і розпоряджатись цим майном призведе до знищення слідів злочину та неможливості використати ці речі та інформацію в якості доказів.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, згідно ч. 3 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Розглянувши клопотання слідчого та наклавши арешт на майно, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що слідчим доведено існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що частина зазначеного у його клопотанні майна є доказом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК.

Однак такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, належним чином не вмотивовані та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки при арешті майна не враховано їх значення для кримінального провадження та ступінь втручання в господарську діяльність власника майна.

Зокрема, при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст. 170-173 КПК, не достатньо з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно юридичної особи, а саме правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000100 від 16.05.2019 за фактом підроблення невстановленими особами у період з 12.03.2019 по 26.04.2019 офіційних документів від імені начальника УКБ Сумської ОДА ОСОБА_10 із внесенням в них недостовірних відомостей. Саме у рамках цього кримінального провадження органами досудового розслідування 05.06.2019 проведено обшук по вул. Шишкарівській, 9 у м. Суми на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 31.05.2019 для виявлення та фіксації слідів злочину. При цьому постановою слідчого від 02.06.2019 вилучене майно визнано речовими доказами.

Одним із способів отримання доказової інформації у кримінальному процесі є обшук, порядок на проведення якого регламентований ст. 234-236 КПК, згідно яких обшук це слідча (розшукова) дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщення, місцевості й окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя злочину або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а згідно ч. 5 ст. 236 цього Кодексу обшук повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку, яка визначена ухвалою слідчого судді від 31.05.2019.

Слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на майно з метою збереження його як речового доказу, не вмотивував, які саме обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, можуть довести вилучені документи. При цьому відомості про вчинення злочину внесені до ЄРДР на підставі повідомлення т. в. о. начальника управління СБУ в Сумській області про те, що невстановлені особи підробили документи від імені начальника УКБ Сумської ОДА ОСОБА_10 , який у період з 12.03.2019 по 24.04.2019 не перебував на робочому місці.

Не допитавши безпосередньо самого ОСОБА_10 , слідчий вилучив значну кількість документів, хоча у подальшому останній наполягав, що у арештованих документах стоїть його підпис, що об`єктивно свідчить про відсутність будь-якої інформації, яка б виправдовувала втручання держави у право на мирне володіння УКБ Сумської ОДА належним майном (документами), а тому постановляючи ухвалу про арешт, слідчий суддя не дотримався вимог ч. 2 і ч. 4 ст. 173 КПК, не врахував реальну можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту цього майна для третіх осіб. При цьому залишено поза увагою те, що суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, не дотримавшись вимог ст.ст.131, 132, 170-173 КПК, не з`ясувавши і не дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно юридичної особи, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог КПК, внаслідок чого ухвала про арешт майна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні його клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 19.06.2019, якою накладено арешт на майно скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3