Справа № 128/2818/19
УХВАЛА
Іменем України

05 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 , у присутності представника ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції в дистанційному провадженні з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що зараз працевлаштований на виробництві установи різноробочим, має 9 заохочень; за період відбування покарання повністю сплатив потерпілим як моральну, так і матеріальну шкоду, вину у вчиненому визнає повністю та щиро розкаюється.

Захисник ОСОБА_4 підтримує заяву засудженого ОСОБА_5 та вважає, що вона підлягає задоволенню.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, він неодноразово порушував умови утримання та даний час трохи змінив свою поведінку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що в заяві засудженого ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки ОСОБА_5 вже тричі притягувався до кримінальної відповідальності, один раз звільнявся умовно-достроково, але продовжував вчиняти злочини, останній злочин, за який ОСОБА_5 відбуває покарання, - це вбивство з особливою жорстокістю, його термін відбування покарання значно скоротило застосування ч. 5 ст. 72 КК України, за час відбування покарання він мав 21 стягнення.

Представник Спостережної комісії при Вінницькій районній державній адміністрації в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду заяви засудженого ОСОБА_5 .

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію захисника, прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 13 червня 2008 року, яким його засудженого за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2016 року згідно з ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в строк відбування покарання з 01 липня 2007 року по 24 березня 2009 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 , початком строку відбування покарання є 01 липня 2007 року, а кінцем строку відбування покарання 08 жовтня 2020 року. В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 знаходиться з 01 липня 2007 року. В Державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» прибув 13 червня 2009 року. За час відбування покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» засуджений має 21 дисциплінарне стягнення і 9 заохочень. У взаємовідносинах з адміністрацією та персоналом установи ОСОБА_5 відвертий, виконує їх законні вимоги з метою поблажливого ставлення до себе; завжди дотримується санітарно-гігієнічних норм, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; до майна установи і предметів, якими користується у побуті, ставиться посередньо, не здійснює за ними належний догляд; до виконання робіт із самообслуговування ставиться з розумною ініціативою, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно, не вбачає суспільну необхідність у їх виконанні; приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення».Соціально - корисні зв`язки підтримує із дружиною переважно шляхом проведення побачень та отримання посилок і передач. На профілактичному обліку ОСОБА_5 не перебуває.
Застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання з 08 квітня 2013 року (протокол № 3 від 20 січня 2015 року комісією відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як особі, що не стає на шлях виправлення).
Застосуванню ст. 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання з 08 жовтня 2015 року (протокол № 9 від 12 березня 2016 року комісією відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення).
Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-достроковому звільненню) за формальними ознаками ОСОБА_5 підлягав по відбуттю 3/4 частини строку покарання з 08 січня 2016 року(протокол № 9 від 12 березня 2016 року комісією відмовлено як особі, яка не довела своє виправлення).
Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом установлено, що ОСОБА_5 є особою, яка на даний час відбула більш як 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З матеріалів особової справи судом установлено, що під час відбування покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» засуджений ОСОБА_5 працював по договору з жовтня 2018 року по березень 2019 року; виконує законні вимоги працівників установи з метою поблажливого ставлення до себе; до майна установи і предметів, якими користується у побуті, ставиться посередньо, не здійснює за ними належний догляд; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно, не вбачає суспільну необхідність у їх виконанні;не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, про що свідчить наявність у нього 21 дисциплінарного стягнення.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за умисні злочини, один раз був звільнений умовно-достроково, на шлях виправлення не став, знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_5 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких грунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 немає, оскільки останній хоч і відбув більше 2/3 строку покарання (застосовування ч. 5 ст. 72 КК України значно скоротила його термін покарання), однак не довів своєю поведінкою, що став на шлях виправлення, не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 82 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за відсутності підстав для застосуванням до засудженого ОСОБА_5 умов ст. 82 КК України.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимвідповідно до ст. 82 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1