Справа № 531/608/18
Провадження №1-кп/550/8/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове об`єднані кримінальне провадження № 0000170 від 21.03.2018 та № 0000273 від 14.05.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

у с т а н о в и в:
Епізод № 1. Судом визнано доведеним, що в середині квітня 2017 року ОСОБА_10 , прийшов до гаражу ФОП ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_1 , де діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільно доступу таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_11 декоративне металеве листя розміром 55х70х2 мм в кількості 500 шт., загальною вартістю 2170 грн. та дев`ять відрізків декоративних металевих кручених труб довжиною 120 см, діаметром 19, товщиною металу 2 мм кожен, загальною вартістю 590,76 грн.
Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2760,76 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжку, повторно.
Епізод № 2. Судом визнано доведеним, що на початку травня 2017 року ОСОБА_10 , прийшов до гаражу ФОП ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_1 , де діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільно доступу таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_11 метелеві надмогильні огорожі з кованими елементами та дверцятами посередині, які складаються з чотирьох секцій розміром 2,5х0,5 м. кожна, загальною вартістю 12546 грн. за 2 шт.
Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 12546 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжку, повторно.
Епізод № 3. Судом визнано доведеним, що в середині травня 2017 року ОСОБА_10 , прийшов до гаражу ФОП ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_1 , де діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільно доступу таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_11 декоративне металеве листя розміром 55х70х2 мм в кількості 500 шт., загальною вартістю 2170 грн. та декоративні металеві квіти розміром 68х1,2 мм. в кількості 250 шт, загальною вартістю 985 грн.
Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3155 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжку, повторно.
Епізод № 4. Судом визнано доведеним, що на початку квітня 2018 року близько 12.00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_12 в її господарстві, що розташоване по АДРЕСА_2 , де діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільно доступу таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_12 металевий лист вагою 150 кг, вартістю 7 грн. за 1 кг, загальною вартістю 1050 грн.
Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1050 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжку, повторно.
Епізод № 5. Судом визнано доведеним, що в середині квітня 2018 року близько 13.00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_12 в її господарстві, що розташоване по АДРЕСА_2 , де діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільно доступу, з підсобного приміщення на території господарства ОСОБА_12 , таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_12 металевий радіатор опалення розміром 1100х600 та б/в металевої труби діаметром 50 мм, довжиною 1,10 м., загальною вартістю 548 грн.
Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 548 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжку, повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю і повідомив суду, що в середині квітня 2017 року, на початку травня 2017 року та в середині травня 2017 року здійснив крадіжку металевих виробів на загальну суму 18461,76 грн. з гаража ОСОБА_11 . Після цього на початку та в середині квітня 2018 року в обідній час викрав у потерпілої ОСОБА_12 з її господарства металевий лист, металевий радіатор опалення та металеву трубу на загальну суму 1598 грн.
Потерпілі в судове засідання 07.10.2019 не з`явились надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно. При цьому суд зауважує, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.
При обранні ОСОБА_10 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення «Ізмайлов проти Росії « від 16 жовтня 2008 р. та у п.п. 34, 41 «Швидка проти Україні» від 30 жовтня 2014 р.
Враховуючи зазначене, суд, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За класифікацією злочинів, передбаченою ч. 3 ст. 12 КК України ОСОБА_10 вчинив злочини середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно п.2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_10 , вичерпний перелік яких наведений у ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Вивченням даних про особу ОСОБА_10 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно.
Як вбачається із досудових доповідей уповноваженого органу з питань пробації виконання покарання ОСОБА_13 у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення так запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 185 КК України та вважає, що саме даний вид покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З урахуванням вищевказаних обставин справи, а також беручи до уваги висновок, викладений у досудовій доповіді органу з питань пробації, враховуючи обставини, визначені ст. 75 КК України, зокрема те, що ОСОБА_10 щиро розкаявся у скоєному, частково відшкодував збитки шляхом повернення викраденого майна, потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд вважає наявними достатні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з визначенням йому іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Потерпілим ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_10 , з урахуванням внесених уточнень, заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину на суму 12546 грн.
Вирішуючи цивільний позов суд зауважує наступне.
Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв`язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об`єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова, завдана майну неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як встановлено судом, ОСОБА_10 в середині квітня 2017 р., на початку травня 2017 р. та в середині травня 2017 року здійснив крадіжку майна належного ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 18461,76 грн., що підтверджено обвинуваченням визнаним судом доведеним, письмовими доказами: висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого майна. Частину викраденого у потерпілого речей було повернуто обвинуваченим, в зв`язку з чим потерпілий зменшив заявлену ним до стягнення з обвинуваченого матеріальну шкоду до 12546 грн. (т. 3 а.с. 146).
Враховуючи викладене, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 12546 грн. підлягає задоволенню повністю, оскільки він заявлений в межах обвинувачення та підтверджений належними та допустимими доказами.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в сумі 2288 грн. слід покласти на обвинуваченого.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_10 звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання.
Речові докази по справі: металеві вироби та металеві огорожі, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 вважати повернутими за належністю; металевий радіатор та металеву трубу, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_12 вважати повернутими за належністю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 2288 грн. витрат за проведення експертизи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину на суму 12546 грн. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючого по АДРЕСА_4 , (індетифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_5 , фізична особа підприємець, (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 ) майнову шкоду в сумі 12546 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1