Провадження №11-сс/801/800/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002562 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2019, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 .

встановив:

Слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про накладення арешту на автомобіль Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 під час зупинки поліцейськими, посилаючись, що за ухвалою слідчого судді від 03 червня 2019 року на даний автомобіль вже був накладений арешт.

Незважаючи на часткове задоволення клопотання захисника заявника та передачу автомобіля Lexus LX 570 на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , за висновками слідчого судді від 03.06.2019, арешт на автомобіль не був скасований, тому слідчий суддя не вбачав підстав для повторного накладення арешту на автомобіль, тому відмовив у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі прокурора міститься прохання про скасування зазначеного судового рішення.

Свої доводи прокурор обґрунтував невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи посилаючись, що клопотання слідчим було подано в рамках кримінального провадження №0002562 за частиною 1 статті 388 КК України щодо вчинення ОСОБА_8 незаконних дій щодо автомобіля, на який накладено арешт, оскільки, ним порушено право користування таким майном.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; заперечення захисника проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку про скасування судового рішення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

В той же час, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого не врахував, що рішення про арешт автомобіля Lexus LX 570 раніше приймали в рамках кримінального провадження за №0001123 у справі №127/1516/19, внесеного до ЄРДР 28 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення за частиною 2 статті 190 КК України.

Проте, останнє клопотання слідчого про арешт автомобіля Lexus стосувалося іншого кримінального провадження за №0002562, внесеного до ЄРДР 26 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення за частиною 1 статті 388 КК України.

Автомобіль марки Lexus LX 570 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як міг зберегти на собі сліди вчинення нового кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.388 КПК України та вказаний речовий доказ необхідний для проведення криміналістичних експертиз, в ході яких необхідно з`ясувати чи відбулось порушення умов зберігання арештованого майна.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вживати необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду, слідчому судді належним чином було доведено необхідність такого арешту з позбавленням права користування автомобілем, а також наведені ризики, передбачені абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

Однак, слідчим суддею не були враховані наведені ризики, а також в порушення вимог ч.2 ст.173 КПК України не взято до уваги: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2019 у кримінальному провадженні №0002562, якою відмовлено в задоволенні вказаного клопотання слідчого, є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального процесуального законодавства, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що потягло відмову у застосуванні такого заходу забезпечення у кримінальному провадженні як арешт майна.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державною державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, із одного боку, суспільними інтересами та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Автомобіль є речовим доказом по справі, досудове розслідування кримінального провадження триває, а тому рішення про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль є передчасним.

Проте, тривале перебування автомобіля на відкритій території арештмайданчику в рамках розслідування, як попереднього кримінального провадження за статтею 190 КК України, так і в рамках розслідування даного кримінального провадження за статтею 388 КК України може потягти за собою псування автомобіля, що викликає справедливі сумніви у ОСОБА_8 належного його зберігання.

Зазначене дає підстави передати автомобіль на відповідальне зберігання останньому, що не виключає накладення арешту на транспортний засіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 409, 411, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна скасувати.

Клопотання слідчого Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 від 17 червня 2015 року в рамках кримінального провадження за №0002562 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 388 КК України шляхом заборони розпоряджатися і користуватися майном, передавши даний автомобіль ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя