Номер провадження: 11-кп/813/661/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

оскаржуваним вироком районного суду:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, українець, не одружений, із середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Вироком суду відносно обвинуваченого ОСОБА_11 обрано запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислюється з 17.12.2018 року.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 11920 грн. 43 коп. та моральну шкоду в сумі 75000 гривень, а всього 86920 грн.43 коп.
Згідно з оскаржуваним вироком районного суду ОСОБА_11 визнаний винним за те, що він, 01.10.2017 року, біля 03 год. 30 хв., знаходячись біля ресторану «Брайт» по вулиці Академіка Вільямса 68 в м. Одесі, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих ревнощів відносно його знайомої ОСОБА_12 , з метою помсти потерпілому ОСОБА_7 , а саме з метою умисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, наявним у нього в правій руці керамічним келихом умисно наніс удар потерпілому в область голови який частково розбився від удару в область голови потерпілого. Після чого продовжуючи свої протиправні дії щодо потерпілого, тримаючи в руці келих, повторно келихом умисно наніс удар в область голови, а також кулаками умисно наніс ще декілька ударів в область голови потерпілого, чим обвинувачений умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму у формі вдавленого перелому лівої скроневої кістки з розповсюдженням лінії перелому в середню черепну ямку зліва, з розвитком крововиливу над твердою мозковою оболонкою в ділянці лівої скроневої кістки, забій головного мозку з кровопроливом під м`яку мозкову оболонку, дві забійні рани лівої скроневої ділянки; забійна рана підборіддя. Відкрита черепно-мозкова травма, в єдиний морфологічний комплекс якої входить вдавлений перелом лівої скроневої кістки з розповсюдженням лінії перелому в середню черепну ямку зліва, кровопролив над твердою мозковою оболонкою в ділянці лівої скроневої кістки, забій головного мозку з кровопроливом під м`яку мозкову оболонку, дві забійні рани лівої скроневої ділянки, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Забійна рана підборіддя спричинила розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись з вироком районного суду захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання не пов`язане із позбавленням волі, із застосуванням положень ст.75 КК України. Також захисник просить скасувати вирок районного суду в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілого та відмовити у задоволення позовних вимог потерпілого. В обґрунтування апеляційної скарги та доповнень до неї захисник посилається на те, що районний суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини та його поведінку після скоєння злочину щодо часткового відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди та призначив занадто суворе покарання. Щодо рішення районного суду про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого завданої злочином шкоди захисник зазначає, що районний суд не врахував часткове відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим в сумі 15000 гривень та з невідомих причин зарахував цю суму в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Апеляційний розгляд у відповідності до положень ст.405 КПК України проведено за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки останній не заявляв клопотання про забезпечення його участі в апеляційному суді, а його право на захист забезпечено участю захисника.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в повному обсязі.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначені покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_11 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття у скоєному злочині. До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , районний суд відніс скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, але вчинив тяжкий злочин направлений проти здоров`я потерпілого, суд першої інстанції призначив ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, яке в свою чергу фактично дорівнює мінімальному строку покарання, передбаченому санкцією частини статті, за якою він обвинувачується, що не може свідчити про суворість призначеного покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_11 вчинив тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає, що призначене йому покарання, є справедливим і призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, що спростовує доводи апелянта про тяжкість та несправедливість призначеного покарання.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.

З огляду на зазначене, доводи сторони захисту, на які він посилаються в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі. При цьому, районний суд врахував всі обставини справи, у тому числі пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, а тому підстав для застосування положень ст. 75 КК України апеляційний суд не вбачає.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги захисника щодо невірного вирішення районним судом цивільного позову, колегія суддів вважає, що задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Вимоги кримінального процесуального закону стосовно мотивування судового рішення є процесуальними, а їх реалізація суттєво впливає на дотримання права особи на справедливий суд.

У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Отже, в процесуальному законодавстві передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В свою чергу, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Свідченням справедливого судочинства, на думку Європейського суду, є дотримання національними судами вимоги щодо вмотивованості судових рішень. Ця вимога стосується рівною мірою усіх видів українського судочинства, в тому числі і кримінального процесу.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Апеляційним судом встановлено, що районний суд під час вирішення питання про розв`язання цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 зазначених вимог дотримався, належним чином мотивував прийняте рішення, зокрема послався на норми закону, які регулюють вирішення такого роду питання, а також зазначив конкретні обставини та докази, на яких ґрунтується прийняте рішення, що відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про неврахування районним судом несплату судового збору потерпілим при поданні цивільного позову в кримінальному провадженні є необґрунтованими і не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом з огляду на те, що положеннями ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність правових підстав для сплати потерпілим судового збору даному кримінальному провадженні.

Про відсутність необхідності сплати судового збору за подання цивільного позову в кримінальному провадженні також слідує з правового висновку, сформованого Об`єднаною палатою Верховного Суду 23 січня 2019 року у справі №187/291/17, згідно якого при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у статтях 2, 7, 9 КПК завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, статей 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

Помилковими та необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги захисника про неврахування районним судом відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим в сумі 15000 гривень та з невідомих для сторони захисту причин зарахував цю суму в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки за змістом оскаржуваного вироку районний суд належним чином мотивував прийняте рішення та навів підстави для його прийняття, яке за своїм змістом є сприйнятним та достатньо зрозумілим.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга сторони захисту не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, про що просить апелянт, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду від 20.12.2018 року виправлено арифметичну описку у вироку, ухваленому відносно ОСОБА_11 , відповідно до якої районний суд виправив арифметичні помилки, допущені у вироку щодо сум, які підлягають відшкодуванню на користь потерпілого.

Положенням ст.379 КПК України передбачено, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Отже, з наведеної норми слідує, що виправлення допущених в судовому рішенні описок чи арифметичних помилок вирішується судом, який ухвалив таке рішення в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням про дату, час і місце засідання учасників судового провадження, а розгляд питання про внесення виправлень можливе без участі учасників судового провадження лише в разі їх належного повідомлення про дату, час і місце засідання та їх неприбуття у судове засідання.
Апеляційним судом встановлено, що районний суд після ухвалення вироку від 17.12.2018 року відносно ОСОБА_11 , 20.12.2018 року постановив ухвалу, якою виправив допущені у вироку цього суду арифметичні помилки, що фактично призвело до погіршення становища обвинуваченого, оскільки суд збільшив розмір відшкодування. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання щодо вирішення питання про виправлення описки, що з урахуванням положень ст.ст.111, 134 КПК України є не припустимим та суперечить змісту ст.379 КПК України.
За таких підстав, з огляду на положення ч.2 ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала районного суду про виправлення арифметичних помилок у вироку, ухваленому відносно ОСОБА_11 , не може залишатись в силі, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за ч.1 ст.121 КК України залишити без змін.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2018 року про виправлення арифметичних помилок у вироку, ухваленому відносно ОСОБА_11 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4