Справа № 991/1371/19
Провадження1-кс/991/1853/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, в якій просив: зобов`язати керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 за вих. № 3357/23 від 23.10.2019 про вчинення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, за правовою кваліфікацією ч.2 ст.364, ч.2 ст.368, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст.15 ч.5 ст. 27 КК України; надати ОСОБА_3 належним чином завірений витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, а також зобов`язати НАБ України повідомити суд про виконання ухвали суду відповідно до ст. 129-1 Конституції України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, до суду не з`явився, надіслав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що Національним антикорупційним бюро України дійсно була отримана зазначена заява, за результатами розгляду якої заявнику було направлено письмову відповідь з роз`ясненням, що відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу. Крім того в письмових поясненнях зазначено, що за результатами опрацювання заяви ОСОБА_3 за вих. № 3357/23 від 23.10.2019, Головним підрозділом детективів НАБУ в межах компетенції встановлено, що в заяві не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, в зв`язку з чим заяву було скеровано відповідно до компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, про що повідомлено заявника. За таких обставин представник НАБУ вважає, що бездіяльність з боку службових осіб Національного антикорупційного бюро України відсутня, у задоволенні скарги просив відмовити повністю та провести її розгляд за відсутності представника НАБУ, враховуючи письмові пояснення останнього.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність представника особи, дії чи бездіяльність якої оскаржуються, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Частиною 1 статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Аналіз вказаних положень закону дає підстави зробити висновок, що до Вищого антикорупційного суду оскаржується бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно складів злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до змісту пункту 20-2 Перехідних положень Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України у разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про здійснення провадження щодо розгляду скарги ОСОБА_3 , оскільки виділення в окреме провадження матеріалів зазначеної скарги щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, які не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду, а саме, - кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст.15 ч.5 ст. 27 КК України є недоцільним.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Частино 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Положеннями ч.5 ст. 216 КПК України визначено перелік кримінальних правопорушень, які підслідні детективам Національного антикорупційного бюро України.

Так, детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, за наявності визначених умов.

Як вбачається із матеріалів скарги, 23.10.2019 ОСОБА_3 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою № 3357/23(далі - Заява), в якій зазначив про можливе вчинення окремими посадовими особами Служби безпеки України ОСОБА_5 і ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.364, ч.2 ст.368, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст.15 ч.5 ст. 27 КК України.
Вказана заява була прийнята Національним антикорупційним бюро України 23.10.2019 та зареєстрова за вхідним номером В-14555.
Згідно вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Такими даними є посилання у повідомлені про злочин на фактичні обставини, що підтверджують наявність складу відповідного кримінального правопорушення.
В своїй заяві ОСОБА_3 зазначив, в діях виконуючого обов`язки голови СБУ та начальника ГУ по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Центрального управління СБУ ОСОБА_5 та т.в.о. начальника ГСУ СБУ ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.2 ст.368, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст.15 ч.5 ст. 27 КК України.
Одним із завдань кримінального судочинства є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень. Реалізація вказаного завдання здійснюється з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, що породжує відповідний обов`язок органів досудового розслідування своєчасно реагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої законом процедури.
Частиною 5 статті 214 КПК України визначено, що достатнім для початку досудового розслідування є повідомлення даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Дана обставина зобов`язує орган досудового розслідування провести перевірку наведених в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення обставин та фактів, внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
В свою чергу, в заяві про злочин повинна міститися інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомлені про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що в ній зазначені обставини, які на його думку свідчать про вчинення посадовими особами Служби безпеки України злочинів, а також попередня кваліфікація їх дій за ч.2 ст.364, ч.2 ст.368, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 256, ч.1 ст.396, ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст.15 ч.5 ст. 27 КК України, що дає змогу органу досудового розслідування провести перевірку зазначених фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину.
На підтвердження своїх доводів заявником було подано до суду копії листів ГСУ СБУ, направлених йому у відповідь на звернення та заяви про вчинення кримінальних правопорушень, за підписом заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_6 та першого заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_7 та надано копію ухвали слідчого судді про зобов`язання службових осіб ГСУ СБУ внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 14.6.2019 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 05.07.2019).
Зважаючи на це слідчий суддя приходить до висновку, що відомості, зазначені у вказаних документах потребують перевірки.
Крім того злочини, передбачені ч.2 ст.364, ч.2 ст.368 КК України, про вчинення яких в тому числі йдеться в заяві ОСОБА_3 , підслідні Національному антикорупційному бюро України.
Відповідно до ч.2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Тобто згіднонаведених вище норм ст. 214 КПК України уповноважена особа повинна була протягом 24 годин з 23.10.2019 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Однак при цьому відомості про наведені в Заяві обставини до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися.
Поряд з цим, в силу ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 передача матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування або за місцем проведення досудового розслідування (ч.5 ст.36, ч.7 ст.214, ст.ст.216, 218 КПК України) - не звільняє орган, до якого надійшла заява, від обов`язку внесення відомостей до ЄРДР.
Також слід зазначити, що з наданих пояснень суб`єктом оскарження не спростовані доводи заявника з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що Національним антикорупційним бюро України, була допущена бездіяльність, тому відповідно до ст.307 КПК України, слід зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України, невідкладно внести відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 № № 3357/23 від 23.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Поряд з цим, заявником в скарзі ставляться вимоги щодо надання йому пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Заявником у скарзі зазначається, що йому протиправними діями винних осіб було заподіяно матеріальної шкоди на суму 4 000 000грн. та моральної шкоди на суму 200 000грн. Однак доказів на підтвердження заподіяння йому шкоди матеріали скарги не містять.

Слід також врахувати те, що права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні згідно положень КПК України виникають після внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування та вказане рішення буде прийняте за результатом проведення відповідної перевірки.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що вказана вимога заявника є передчасною.
Також не підлягають задоволенню вимоги скарги про зобов`язання керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання ухвали, оскільки такі повноваження слідчого судді не передбачені КПК України та суперечать статті 307 цього кодексу.
З огляду на викладене скарга заявника підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.
Зобов`язати керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 № 3357/23 від 23.10.2019.
Надати ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В решті вимог скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1