пр. № 1-кп/759/1000/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0000963 від 07.02.2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинуваченого за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

З Київської місцевої прокуратури № 8 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358КК України.

Прокурор, якого підтримали всі учасники кримінального провадження, вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК та КК України.

Представник потерпілої особи додатково пояснив, що в обвинувальному акті відсутній епізод злочину, за яким вносилися відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виділений з матеріалів досудового розслідування він не був, тому пропонував прокурору доповнити обвинувачення. Також подав позовну заяву.

Захисник, якого підтримав підозрюваний, додатково пояснив, що є лише зауваження щодо кваліфікації злочину, оскільки вважав, що був вчинений продовжуваний злочин,а тому відсутня повторність.

Захисник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак підозрюваний погодився проводити підготовче судове засідання у його відсутність за участю другого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, особа стає обвинуваченим (підсудним) тоді, коли обвинувальний акт щодо якої, переданий до суду саме в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Натомість відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України вказаний перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, зі змісту даного обвинувального акту вбачається, що обвинувачення, як за ч. 1, так і за ч. 3 ст. 358 КК України не сформульоване, оскільки в формулюванні обвинувачення лише зазначено, що відбулось підроблення документу та повторне підроблення документу, хоча частини 1 та 3 ст. 358 КК України мають диспозиції, які розкривають зміст предмету злочину, який за суб`єктом його видачі або посвідчення, а також метою його дії, може бути різний, як і різною об`єктивна сторона злочину, а саме, що стосується мети: використання такого документу підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа.

Крім того, у викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, як за ч. 1, так і за ч. 3 ст. 358 КК України, які прокурор вважає встановленими, також не конкретизовано обставини, які б відповідали диспозиціям обвинуваченню за ч. 1, так і за ч. 3 ст. 358 КК України.

Така неконкретність обвинувачення перешкоджає реалізації підозрюваним передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. При цьому зі ст. 42 КПК України, вбачається, що права, які має обвинувачений, значно більші за обсягом, ніж права, які має підозрюваний.

З п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, вбачається, що суди повинні вимагати від органу досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення. Обвинувачення, яке викладено не конкретно, позбавляє сторону належного захисту від такого обвинувачення.

Крім того, приймаючи до уваги, що згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_3 за ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки йому фактично не сформульоване обвинувачення.

За таких обставин обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених порушень.

Крім того при усуненні вказаних вище порушень необхідно також перевірити доводи представника потерпілого щодо існування іншого епізоду злочину, на який посилався останній, для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Стосовно доводів захисника щодо невірної кваліфікації за ознакою повторності, то дану обставину суд може перевірити під час судового розгляду.

На підставі п. 3(а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. ст. 2, 3, 42, 291, 314, 372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963 від 07.02.2019 року, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 8, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Зобов`язати прокурора, який затвердив обвинувальний акт, усунути виявлені в обвинувальному акті та вказані в мотивувальній частині ухвали, недоліки в строк до 01 липня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1