Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/455/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 11.04.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця с.Лопатичі Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не працюючого, не інваліда, не депутата, потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2018 року, об 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи власним, незареєстрованим у встановленому законом порядку мотоциклом, марки «Альфа», без реєстраційного номерного знаку, який знаходився в технічно справному стані, і рухаючись по вулиці Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області, в напрямку вулиці Ковпака цього ж міста, напроти будинку № 36 вказаної вулиці, в порушення вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), а саме: п.12.3. ПДР України, який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 13.1. ПДР України, що зобов`язує водія транспортного засобу залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, стану транспортного засобу дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, - проявив неуважність, не вибравши безпечної швидкості руху, і не дотримавшись безпечної дистанції, а саме відстані до пішохода, що рухався попереду у попутному напрямку, при цьому не вживши заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей момент рухалася по правому краю проїзної частини вулиці Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 ,отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми; синця в потиличній ділянці зліва; лінійного перелому потиличної кістки зліва; епідуріальної гематоми на рівні лівої гемісфери мозочка; геморагічного забою лобної ділянки головного мозку зліва; субарахноїдального крововиливу, які відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 85 від 20.06.2018 року відносяться докатегорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Порушення вимог п.п. 12.3. та 13.1. Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_3 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні за участі захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що дійсно 10 квітня 2018 року, об 18 годині 00 хвилин, він керуючи власним, незареєстрованим у встановленому законом порядку мотоциклом, марки «Альфа», без реєстраційного номерного знаку, який знаходився в технічно справному стані, і рухаючись по вулиці Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області, в напрямку вулиці Ковпака цього ж міста, напроти будинку № 36 вказаної вулиці, проявив неуважність, не вибравши безпечної швидкості руху, і не дотримавшись безпечної дистанції, а саме відстані до пішохода, що рухався попереду у попутному напрямку, при цьому не вживши заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей момент рухалася по правому краю проїзної частини вулиці Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області. Він має посвідчення водія, категорії «А» та «В», але десь його загубив. На обліку в лікарів не перебуває. Усвідомлює, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася з його вини. Після ДТП, він залишився на місці до приїзду поліції та карети швидкої медичної допомоги надаючи першу медичну допомогу потерпілій. З витратами, понесеними на проведення експертиз транспортного засобу, учасника дорожньо-транспортної пригоди № 3/505 від 03.07.2018 року та № 3/600 від 25.07.2018 року на загальну суму 2288.00 грн., повністю згоден. Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 , визнає частково, оскільки ним у добровільному порядку відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 8 000.00 грн., а саме: передано потерпілій 6 000.00 грн., для лікування за згодою сторін, та направлено поштовим переказом 2 000.00 грн. Вважає, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути з нього потерпіла-позивач є завищеним. У вчиненому щиро кається. Просить суд не застосовувати до нього суворого виду та міри кримінального покарання і надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Просить також не застосувати до нього додаткового виду покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 , за участі її представника адвоката ОСОБА_6 , у судовому засіданні надала суду показання, про те, що дійсно вона 10.04.2018 року, об 18 годині 00 хвилин рухалася у пішому порядку по вулиці Богдана Хмельницького в м.Олевську Житомирської області, до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , і в цей час, внаслідок необережних дій ОСОБА_3 , вона отримала тілесні ушкодження при обставинах, які викладено у обвинувальному акті та підтверджені у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 . Заявлений цивільний позов до ОСОБА_3 , підтримує повністю. Не заперечує, що обвинуваченим у добровільному порядку надавалася допомога на її лікування, в сумі 6 000.00 грн., та поштовим переказом пересилалися кошти ОСОБА_3 , в сумі 2 000.00 грн., однак вона відмовилася них отримувати, оскільки не знала на той час які матеріальні затрати понесе на лікування. Стосовно моральної шкоди в сумі 50 000.00 грн., зазначає, що вона в подальшому буде продовжувати своє лікування від необережних дій обвинуваченого та бажає них витратити на своє подальше лікування. Просить суд не застосовувати до ОСОБА_3 , вид покарання, що пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, судом також було досліджено інші долучені до матеріалів кримінального провадження докази, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності, зокрема:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему до нього від 10.04.2018 року із яких слідує, що місцем пригоди являється вулиця Богдана Хмельницького, навпроти будинку № 36 в м.Олевську Житомирської області, вкритої асфальтобетонним покриттям. Під час проведення даної слідчої дії було встановлено, що ДТП трапилась 10.04.2018 року, на зазначеній ділянці вказаної вулиці. На момент огляду місця пригоди зафіксовано розташування відносно елементів проїзної частини транспортний засіб мотоцикл, марки «Альфа», без реєстраційного номерного знаку, зафіксовано слідову інформацію, оглянуто транспортний засіб учасник ДТП та зафіксовано його механічні пошкодження, (а.с.92-97);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.06.2018 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , яка розповіла і показала на місці, як саме підозрюваний ОСОБА_3 , порушуючи правила дорожнього руху вчинив дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 10.04.2018 року, об 18 годині 00 хвилин на вулиці Богдана Хмельницького, навпроти будинку № 36 в м.Олевську Житомирської області, (а.с.83-85);

- протокол проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , яка розповіла і показала в приміщенні слідчого відділення Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, як саме підозрюваний ОСОБА_3 , порушуючи правила дорожнього руху вчинив дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 10.04.2018 року, об 18 годині 00 хвилин на вулиці Богдана Хмельницького, навпроти будинку № 36 в м.Олевську Житомирської області, та послідовність отримання тілесних ушкоджень, (а.с.86-91);

- висновок експерта № 85 від 20.06.2018 року, із якого слідує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми; синця в потиличній ділянці зліва; лінійного перелому потиличної кістки зліва; епідуріальної гематоми на рівні лівої гемісфери мозочка; геморагічного забою лобної ділянки головного мозку зліва; субарахноїдального крововиливу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, (а.с.114-115);

- висновок експерта № 3/600 від 25.07.2018 року за результатами проведення судової комплексної транспортно трасологічної експертизи, згідно до якого слідує, що у даній дорожній обстановці водієві мотоцикла, марки «Альфа», без реєстраційного номера необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.12.3. та 13.1. Правил дорожнього руху України, дії якого в даній дорожній обстановці не відповідали вищевикладеним технічним вимогам ПДР України. З технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і наведеної дорожньо-транспортної пригоди знаходиться невідповідність дій водія мотоцикла, марки «Альфа», без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_3 , (а.с.99-104);

- висновок експерта № 3/505 від 03.07.2018 року, відповідно до якого на момент огляду мотоцикла, марки «Альфа», без реєстраційного номера гальмівна система останнього знаходилася в технічно працездатному стані;

- постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.04.2018 року, відповідно до якої речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000158, є: мотоцикл, марки «Альфа», без реєстраційного номеру, (а.с.98);

- розписка обвинуваченого ОСОБА_3 , про отримання на відповідальне зберігання речових доказів, (а.с.116);

- Правила дорожнього руху України, які затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), в порушення яких обвинуваченим ОСОБА_3 , вчинено кримінальне правопорушення, а саме вимоги:

- п.12.3. ПДР України, який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п.13.1. який зобов`язує водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

- інші письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , (а.с.117-128).

Так, за змістом закону порушення Правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту полягає в дії або бездіяльності, пов`язаній з невиконанням однієї чи кількох вимог Правил дорожнього руху або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху та експлуатацію транспорту, з боку особи, яка керує транспортним засобом. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, полягає в: а) порушенні Правил безпеки руху чи експлуатації транспорту, тобто в порушенні конкретного правила, передбаченого конкретним пунктом правил; б) настанні суспільно небезпечних наслідків - заподіяння смерті чи тілесних ушкоджень учасникам дорожнього руху і в) причинному зв`язку між порушенням правил безпеки руху чи експлуатації транспорту та спричиненими наслідками. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується необережною формою вини, що визначається характером ставлення до наслідків. Сама ж дія або бездіяльність при порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту можуть бути як умисними, так і вчиненими з необережності.

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, суд, керуючись ч.1 ст.94 КПК України, дослідивши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він своїми необережними діями вчинив необережне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування шкоди державі та добровільне-часткове відшкодування шкоди потерпілому (8 000.00 грн.).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, не бере до уваги як обтяжуючу обставину Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 , від 10.04.2018 року та Постанову слідчого про уточнення анкетних даних особи від 14.07.2018 року, оскільки останні винесені щодо іншої особи.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Таким чином, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючи дані особи винного, який на час розгляду кримінального провадження повністю визнав свою винність, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин, як то щире каяття, добровільне-часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій в сумі 8 000.00 грн., повне відшкодування матеріальної шкоди державі за лікування особи потерпілої від злочину в умовах стаціонару, а також позиції потерпілої сторони, яка просить застосувати до ОСОБА_3 , вид покарання, що передбачений санкцією частини статті пред`явленого обвинувачення, однак без ізоляції від суспільства, думки прокурора, який з врахуванням пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, вперше вчинення кримінального правопорушення, яке є необережним, його віку, є пенсіонером, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії та наданої характеристики органу місцевого самоврядування, просить суд застосувати до ОСОБА_3 , вид покарання, що пов`язаний із позбавленням волі в середніх межах санкції частини статті за якою ОСОБА_3 , притягається до кримінальної відповідальності та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує думку прокурора, який просить застосувати до обвинуваченого додаткове покарання та позбавити його такого права, думку обвинуваченого, який заперечує щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки він буде позбавлений можливості пересуватися до місця тимчасових заробітків, враховуючи особу обвинуваченого, право суду на обрання додаткового покарання, передбаченого санкцією частини статті, суд приходить до висновку про не доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Зазначений вид і міра основного кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для ОСОБА_3 , його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

У порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, яка просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь понесену внаслідок протиправних дій обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 3 056.75 грн., витрат на правничу допомогу в сумі 700.00 грн., та моральну шкоду в сумі 50 000.00 грн. Яка у судовому засіданні та у судових дебатах ОСОБА_5 , підтримала у повному обсязі.

Вирішуючи питання стосовно позову ОСОБА_5 ,, в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 , матеріальної шкоди, суд зазначає, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 1166 ЦК України загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, позивач надала до суду належних і допустимих доказів понесення нею матеріальної шкоди в сумі 3 056.75 грн., та 700.00 грн., витрат на правничу допомогу. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди ґрунтовними, у розмірі 3 056.75 та 700.00 грн., які і підлягають до стягнення.

Вирішуючи питання стосовно заявлених позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_3 , моральної (немайнової) шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи приписи ст.ст.23, 1187 ЦК України та роз`яснення, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, за яких було спричинено моральну шкоду потерпілій - цивільному позивачу, ступінь вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань цивільного позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої та наслідків, що наступили, продовжує подальше лікування від отриманих травм, її вік, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого і його майновий стан, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_5 , 5 000.00 грн., моральної шкоди. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною, та (або) заниженою, з врахуванням того, що потерпіла не довела у судовому засіданні такого розміру моральної шкоди, і вважає, що сума моральної шкоди яку вона просить стягнути з відповідача є компенсацією матеріальних витрат, які вона на її думку понесе у майбутньому.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 2288.00 грн.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 42, 55, 61, 62, 95, 100, 118, 122, 124, 126-129, 179, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-52, 63, 65-67, 75, 76, ч.2 ст.286 КК України та ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1206 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) 3 056 (три тисячі п`ятдесят шість) грн., 75 коп., у відшкодування матеріальної шкоди, 700 (сімсот) грн., 00 коп., у відшкодування правничої допомоги та 5 000 (п`ять тисяч) грн., 00 коп., - у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, понесених від вчиненого кримінального правопорушення, а всього на загальну суму: 8 756 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн., 75 коп. В решті позову відмовити.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню: мотоцикл, марки «Альфа», без реєстраційного номера що належить ОСОБА_3 , який відповідно до постанови «Про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів» від 12.04.2018 року перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_3 , вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження № 0000158 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/455/18-к.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) на користь держави кошти в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн., 00 коп., процесуальних витрат на залучення експертів.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1