Провадження №1-кп/523/1319/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0002844 від 31.07.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів справи та реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 21.11.2019 року.

У ході підготовчого судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, обґрунтованість обвинувачення підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування доказів, про факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому нікому не повідомив, на протязі 24 годин після вчинення кримінального правопорушення був затриманий співпрацівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України у себе вдома, при цьому маючи можливість самостійно з`явитися, що жодним чином не свідчить про його намір не ухилятися від органів досудового розслідування; крім того, може незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини вчиненого злочину, зазначений ризик підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , відповідно яких ОСОБА_6 погрожував йому в телефонному режимі, за даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0003534 від 17.09.2019р. за ознаками правової кваліфікації кримінального правопорушення ст.129 КК України; не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення; разом з цим обвинувачений офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим, з урахуванням сукупності викладених обставин існують певні ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, тому на думку прокурора, в силу інкримінованого ОСОБА_6 діяння, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти настанню таких ризиків.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

- потерпілого ОСОБА_5 , який поклав вирішення питання на розсуду суду, при цьому висловив свою позицію, що йому шкода сім`ю обвинуваченого, та якщо його батьки хочуть щоб він працював, не заперечує, на його думку багато не зрозумілого, що підлягає з`ясовуванню;

- захисника ОСОБА_4 , яка в спростування доводів прокурора заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, так як вважає, що прокурором ризики не доведені, стверджуючи, що ОСОБА_6 не ухилявся, було зовсім не так, як викладає прокурор, який продовжує діяти упереджено, фальсифікуючи матеріали справи, у її підзахисного з самого початку була позиція сприяти слідству, жодного разу він не змінив покази, звертався з клопотаннями про проведення слідчих дій; щодо обставин затримання, у нього була можливість ухилятися, але він цього не зробив, дізнавшись у ранці про наслідки, ОСОБА_6 сам повернувся з роботи додому, у нього не було умислу щодо настання таких жахливих наслідків, вони знали один одного; щодо посилання прокурора на ризик впливу, а саме на свідка ОСОБА_7 це штучно створений факт, якого не було, до сих пір підзахисний не допитаний за цих обставин, підозра не повідомлена, телефон, з якого нібито був здійснений дзвінок не вилучений, відсутні матеріали службової перевірки, у зв`язку з чим просила суд не приймати дані обставини в якості ризику впливу, запевняючи, що ОСОБА_6 ні на кого не впливав та не має такого наміру; щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення взагалі відсутній; також посилаючись на те, що ОСОБА_6 до затримання працював, хоча неофіційно, про що є протокол опитування особи, яка може це підтвердити та офіційно працевлаштувати підзахисного, крім того ОСОБА_6 позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме родину, дружину, на утриманні малолітню дитину, підтверджуючи свої доводи документально; тяжкість скоєного злочину не може бути підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, у зв`язку з чим просила застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- обвинуваченого, який приєднався до думки захисника, також зазначивши, що в ніякому разі не хотів настання таких наслідків, думав, що потерпілий живий, коли дізнався, поїхав у відділок поліції, нікому не погрожував та не має наміру переховуватися, у нього хворі батьки, маленька дитина, просив надати йому можливість працювати, щоб допомагати сім`ї; враховуючи положення ст.315 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Питання щодо обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу обраного відносно підозрюваного під час досудового розслідування вирішується у підготовчому судовому засіданні відповідно до ст.315 ч.3 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі по суті ще не розпочатий, не допитані потерпілі, свідки обвинувачення, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_6 відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є не працевлаштованим, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на не допитаних свідків з метою зміни ними показів у судовому засіданні, так як володіє інформацією щодо місця їх знаходження, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу на даний момент судом не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує, що останній обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим вважає за необхідне в силу ч.4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 199, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 18.12.2019р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 30 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 18.12.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1