У Х В А Л А
Іменем України

10 грудня 2019року
м. Київ

справа № 711/7870/19
провадження № 51-6131 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу судді Черкаського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ухвалою від 15 жовтня 2019 року задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зобов`язав уповноважену особу, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 18 квітня 2019 року, повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вилучене в ході проведеного 29 серпня 2019 року обшуку, на підставі ухвали слідчого судді від 22 серпня 2019 року майно, відповідно до опису на 44-х аркушах до протоколу обшуку від 29 серпня 2019 року.
Черкаський апеляційний суд ухвалою від 08 листопада 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу слідчого судді, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Прокурор, не погоджуючись з ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати зазначене судове рішення. Наголошує, зокрема,на неврахуванні апеляційним судом положень ст.129 Конституції України, рішеньЄвропейського суду з прав людини у справах «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі», п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У ст. 309 КПК Українипередбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Постановлена у даному провадженні ухвала слідчого судді, якою фактично зобов`язано слідчого повернути тимчасово вилучене майно згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, до вказаного переліку не входить.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Отже, суддя апеляційного суду, дотримуючись вимог ст.309, ч.4 ст. 399 КПК України, глави 31 КПК України, правильно встановив, що ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ухвалою від 15 жовтня 2019 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що відмовивши у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд залишив поза увагою практику Європейського суду з прав людини, загальні засади кримінального провадження, положення Конституції України, якими забезпечується право на апеляційне оскарження, є необгрунтованими.

За змістом кримінального процесуального закону,загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні.

Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням порушення конституційних прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в касаційній скарзі.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

На підставі наведеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість оскарження ухвали слідчого судді про повернення тимчасово вилученого майна в апеляційному порядку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу судді Черкаського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3