ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/18/17 Номер провадження 11-кп/814/1200/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 жовтня 2019 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.28, пунктами 11, 12 ч. 2 ст.115; ч. 3 ст.28, ч. 1 ст.121; ч. 4 ст.189; ч. 1 ст.263 КК України;

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до 07 грудня 2019 року в рамках кримінального провадження № 00001545.
Цією ж ухвалою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до 07 грудня 2019 року.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 07 грудня 2019 р.
Згідно з клопотанням та ухвалою, у провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 00001545 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, пунктами 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст.27, ч. 3 ст.28, ч. 1 ст.121; ч. 4 ст.189; ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, пунктами 11, 12ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.28, ч. 1 ст.121;ч. 4 ст.189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.28, пунктами 11, 12 ч. 2 ст.115; ч. 3 ст.28, ч. 1 ст.121; ч. 4 ст.189; ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.28, пунктами 11 і 12 ч. 2 ст.115; ч. 3 ст.28, ч. 1 ст.121; ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст.309; ч. 1 ст. 311 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст.28, пунктами 11,12ч. 2 ст.115; ч. 3 ст.28, ч. 1 ст.121 КК України.
Продовжуючи дію запобіжного заходу обвинуваченим, колегія суддів врахувала наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які мали місце на час обрання запобіжних заходів та які продовжують існувати на даний час, а тому дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Не погоджуючись з рішенням колегії суддів, до апеляційного суду з апеляційною скаргою та доповненнями до неї звернувся обвинувачений ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Вважає, що в матеріалах провадження відсутні достатні докази на підтвердження обґрунтованості підозри.
Також, зазначає, що стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, а тому колегією суддів порушено вимоги ч.1 ст.183 КПК України
Вважає, що ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні відсутні та не доведені прокурором, а тому щодо нього можливо застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу не оскаржили.

Від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло клопотання про розгляд поданої ним апеляційної скарги у його відсутність, за участю його захисника.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, захисника в інтересах ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та просила скасувати ухвалу і застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, вивчивши матеріали п ровадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, доведених прокурором в судовому засіданні, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На підтвердження зазначених судом ризиків вказує те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі та особливо тяжкі, має високий ступінь суспільної небезпеки, а тому існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання.
Зважаючи на те, що в суді першої інстанції ще не допитувались свідки, ОСОБА_8 може вчинити дії щодо незаконного впливу на них, з метою зміни їх показань в суді.
На підтвердження існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, вказує те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин пов`язаний із вбивством потерпілого ОСОБА_13 , у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , скоєний в період іспитового строку, на момент затримання обвинувачений не працював, офіційного джерела доходу не мав.
Отже, доводи обвинуваченого, наведені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ризиків є безпідставними.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, на якому наполягає обвинувачений та його захисник, є неможливим, оскільки він передбачає перебування ОСОБА_8 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Наведені обвинуваченим та захисником дані, що позитивно характеризують особу обвинуваченого, враховуються колегією суддів, однак не можуть визнаватися безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують існуючі ризики.
Твердження обвинуваченого щодо відсутності обґрунтованої підозри є неспроможними, так як поняття обґрунтованості пред`явленої особі підозри визначено на стадії досудового розслідування, а питання продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_8 вирішувалося в ході судового розгляду. На цій стадії кримінального провадження апеляційний суд не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.
За таких обставин, ухвала колегії суддів першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 жовтня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4