Справа № 487/5587/18
Провадження № 1-кп/487/259/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019 року.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003060 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області,українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,раніше судимого-
-02.02.2015р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі,
-01.07.2015р.Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4,ст.71,ст.72 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі,
-05.02.2016р. Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2,70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 05.02.2016року по відбуттю строку покарання,
-13.05.2019 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186,ч.2 ст.185 ,ст.70 КК України, до 4 років позбавлення волі,на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання строком на 2 роки,
- у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.190 та ч.2 ст.185 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

05.08.2018року близько 21 год.30 хв. більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №26 по вул. Батарейна с. М.Коренихи в м.Миколаєві побачив мобільний телефон у ОСОБА_5 , який належить ОСОБА_6 , де в нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.
Так, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_5 , з якою перебуває у дружніх відносинах та під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив на 1 годину даний мобільний телефон марки S-ТеLL С552" чорного кольору вартістю 1400 грн. В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи зазначене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1400 грн.
Крім того, 08.08.2018 року близько 17 год.20 хв. , більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , з дозволу власниці ОСОБА_7 , побачив у спальній кімнаті на столі два мобільних телефони, належні ОСОБА_7 , коли в нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на повторне , таємне викрадення чужого майна.
Так, знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку власниці будинку, зайшов до кімнати ,звідки таємно викрав зі столу мобільний телефон марки Леново А700, вартістю 3999 грн., мобільний телефон марки Самсунг S5610, вартіст.600 грн.,після чого , утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 4599 грн.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує ч.2 ст.190 КК України та ч.2 ст.185 КК України,та визнає його винуватим у заволодінні чужим майном,шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно та у таємному викраденні чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі , підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.Вважав не доцільним дослідження доказів на їх підтвердження та беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованих злочинів, судом , в порядку ч.3 ст.349 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих ОСОБА_3 матеріалів та матеріалів щодо речового доказу.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 безпосередньо в ході судового розгляду суду показав, що 05.08.2018року , увечері , він перебував в с. М.Корениха в м.Миколаєві , де побачив мобільний телефон у ОСОБА_5 . Він підійшов до ОСОБА_5 , з якою перебуває у дружніх відносинах та під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив на 1 годину даний мобільний телефон. В подальшому він , утримуючи мобільний телефон при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а мобільний телефон продав.
Крім того, 08.08.2018 року , після обіду він перебував у будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 , де побачив у спальній кімнаті на столі два мобільних телефони.
Скориставшись відсутністю уваги з боку власниці будинку, зайшов до кімнати ,звідки викрав мобільний телефон марки Самсунг, та ще один, марку якого він не пам`ятає, та після чого , утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме продав їх.
В скоєному він щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Потерпілі в судове засідання не з`явились.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання , межі санкції статті ч.2 ст.190 та ч.2 ст.185 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину , дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 ,який вину свою визнав повністю, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та не перебуває на обліку у Обласному наркологічному диспансері, працює не офіційно.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєних ОСОБА_3 , злочинів, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання із застосуванням положень ст.75,ст.76 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що ОСОБА_3 , вину свою визнав та щиро покаявся у скоєному , що свідчить про наявність усвідомленого бажання стати на шлях виправлення.
За вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами призначення покарань за сукупністю злочинів.
Відповідно до роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постановах від 27.03.2018 р. у справі № 754/2749/17 та від 10.07.2018 р. у справі № 545/3663/16-к, самостійне виконання вироків є обов`язковим не лише у разі, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, що належить відбувати реально, а й у разі, коли особа звільняється від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.05.2019року відносно ОСОБА_3 слід виконувати самостійно.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 підлягає повному задоволенню.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.90 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

-за ч.2 ст.190 КК України - 3 роки позбавлення волі

-за ч.2 ст.185 КК України- 5 років позбавлення волі,

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити строком на 3 роки, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.05.2019року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 4599 грн.
Речові докази по справі :квитанцію ПТ "Ломбард "Гроші тут" від 08.08.2018р. та DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк із дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1