490/304/16-к
н/п 1-кп/490/588/2018
У Х В А Л А
15 березня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не одруженого, проживає: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження відповідно до ст.33 КПК України підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва.

Підстав для закриття або зупинення провадження у справі не встановлено.
Прокурор та потерпіла вважали можливим призначити кримінальне провадження до розгляду.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки дії старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , при виконанні процесуальних дій, передбачених ст.ст.290, 291 КПК України, є незаконними, оскільки на думку захисника слідчі дії у даному кримінальному провадженні проведені особою, яка не уповноважена на їх виконання.

Захисник ОСОБА_4 вказав, зокрема, що на момент внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР - 21.10.2015р. слідчий ОСОБА_6 не був призначений на посаду, та не виконував обв?язки слідчого Центрального ВП ГУ Національної поліцїї в Миколаївській області. З цих підстав захисник вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор заперечували проти заявленого клопотання захисника, та вказав, що наказом № 6 о/с від 07.11.2015р. ГУ Національної поліцїї в Миколаївській області ОСОБА_6 призначений старшим слідчим Центрального ВП ГУ Національної поліцїї в Миколаївській області.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про національну поліцію» і зміни до законодавчих актів України, в тому числі і Кримінальний процесуальний кодекс України, щодо діяльності національної поліції на час складення обвинувального акту набули чинності.

Згідно п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Окрім цього судом встановлено, що після внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР - 21.10.2015р., начальником слідчого відділу Центрального РВ ММУ УМВСУ в Миколаївській області слідчий ОСОБА_6 був включений до слідчої групи щодо досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що старший слідчий СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування у даному кримінальномупровадженні був наділений повноваженнями слідчого в розумінні положень КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 19 березня 2016 року включно.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор заявив клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, вказавши, що такий спливає, та мотивуючи продовження строку тим, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та не має постійного місця проживання та місця роботи на території м.Миколаєва, соціальних зв`язків на території Миколаївської області не має, а також може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню. Стан здоров`я та сімейний стан ОСОБА_7 не перешкоджають триманню його під вартою.

Потерпіла підтримала заявлене клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти заявленого клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_4 , зокрема вказав, що його підзахисний ОСОБА_7 хворіє на виразку шлунку, в місці його тимчасового утримання не має можливості забезпечити обвинуваченому ОСОБА_7 належну медичну допомогу та відповідне харчування

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши обвинувачених, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7 обвинувачується в тяжкому злочині, може впливати на свідків, є ризик того, що він, перебуваючи на волі, може скритися від суду. Судом не здобуто доказів того, що стан здоров?я обвинуваченого ОСОБА_7 перешкоджає застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а за таких обставин суд приходить до висновку, що біль м?який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 183, 197, 284, 314-316, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва на 25 квітня 2016 року на 15 год. 00 хв.

Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів, а саме з 19 березня 2016 року по 27 квітня 2016р.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя