Справа № 199/7547/18
ВИРОК
іменем України

11.10.2019 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001842 від 08.08.2018 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська,громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого за договорами по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

08.08.2018 близько 18:00 години водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра по Донецькому шосе з боку вул. Передова в напрямку вул. Шолохова.
Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину зліва направо за напрямком руху автомобіля, заходів до негайного зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного об`їзду перешкоди, не прийняв, і в районі будинку № 3 по Донецькому шосе скоїв наїзд на нього.
В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, закритої травми грудної клітини з подвійним переломом 9-го ребра праворуч та переломом 10-го ребра праворуч, з розвитком в посттравматичному періоді правостороннього гідротораксу, закритої травми нижньої кінцівки: закритого чрезвиросткового перелому правої великогомілкової кістки та закритого підголовчастого перелому правої малогомілкової кістки, гемартрозу правого колінного суглобу, саден задньої поверхні обох ліктьових суглобів, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилися в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, які заподіяли тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України.
Допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків, судового експерта, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.
Так, всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що 08.08.2018 приблизно о 18:00 годині він, керуючи автомобілем «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , рухався по Донецькому шосе з боку вул. Передова в напрямку вул. Шолохова в місті Дніпрі, де в районі будинку № 3 по Донецькому шосе, через складну дорожню обстановку здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину. Після наїзду він відразу викликав швидку допомогу. В подальшому здійснив всі можливі від нього заходи для допомоги в лікуванні потерпілому, відшкодовував завдані потерпілому збитки.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 08.08.2018 у вечірній час він переходив проїзну частину Донецького шосе поза межами пішохідного переходу. Коли він розпочав рух по проїзній частині, на той момент він бачив лише одну машину, водію якої він махнув рукою, щоб останній зупинився. Однак, по іншій смузі для руху рухався автомобіль «Audi А4», під керуванням ОСОБА_3 , який не помітив його, внаслідок чого трапилося зіткнення. Після зіткнення ОСОБА_3 одразу викликав швидку допомогу та надав йому невідкладну допомогу на місці. В подальшому ОСОБА_3 також надавав йому допомогу у лікарні, сплативши вартість його лікування. Потерпілий ОСОБА_7 зауважив, що він не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , просив його суворо не карати, оскільки вважає і себе винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що у серпні 2018 року він разом із обвинуваченим ОСОБА_3 рухалися на автомобілі «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_3 по Донецькому шосе. Він знаходився на задньому пасажирському сидінні. В якийсь момент він відчув удар, після якого автомобіль зупинився, всі вийшли з машини та побачили пішохода, який лежав на дорозі, якому відразу надали допомогу, викликали швидку.
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він разом з обвинуваченим та іншими знайомими їхали по Донецькому шосе в сторону Кайдацького мосту на автомобілі «Audi А4» зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 . Свідок сидів на задньому пасажирському сидінні. Рухаючи по середній смузі для руху, несподівано на проїзну частину вибіг потерпілий, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд своєю лівою частиною на потерпілого. Від удару потерпілий впав на землю. ОСОБА_3 зупинив автомобіль та надав першу допомогу пішоходу, викликав швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він, керуючи автомобілем «Fiat», рухався по Донецькому шосе, де став свідком дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_7 . Зокрема, він бачив, як потерпілий перетинав трамвайні колії, які розташовані між смугами руху по Донецькому шосе. Потім попрямував до проїзної частини дороги, аби перейти її. Він, побачивши ОСОБА_7 , пригальмував, щоб пропустити його. Пішохід продовжив рух по проїзній частині, де, зокрема, не має пішохідного переходу. В цей момент він почув звук гальм та побачив, як потерпілий зіткнувся з автомобілем під керуванням обвинуваченого. Після вказаного зіткнення ОСОБА_3 разом із пасажирами свого автомобіля надав допомогу пішоходу, викликав швидку допомогу.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.08.2018 слідує, що на момент огляду ясно, без опадів, температура повітря + 27 оС. Огляд проводився по Донецькому шосе від вул. Передова до вул. Шолохова. Вказана ділянка є проїзною частиною з асфальтно-бетонним покриттям, яке сухе та чисте, нерівності та пошкодження відсутні. Рух здійснюється в двох напрямках, з наявністю 3 смуг для руху в кожному напрямку. На момент огляду місця пригоди освітлення здійснювалося за допомогою міського електроосвітлення. Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія не обмежена.
Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 з фото-таблицею до нього від 09.08.2018 слідує, що вказаний транспортний засіб має вм`ятину на лівій передній дверці.
Як слідує з протоколу проведення слідчого експерименту з планом-схемою від 12.09.2018 свідок ОСОБА_10 вказав, що пішохід ОСОБА_7 переходив дорогу перед його автомобілем на відстані приблизно 4,1 м. Місце наїзду на пішохода знаходиться навпроти будинку № 3 по Донецькому шосе в місті Дніпрі, на відстані приблизно 4 м. від правого по ходу руху краю проїзної частини.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з планом-схемою від 12.09.2018 ОСОБА_3 показав, що його автомобіль рухався на відстані 3 м. від правого по ходу руху краю дороги зі швидкістю 40 км/год. Місце наїзду на пішохода розташовано на відстані 4 м. від правого по ходу руху краю дороги. Як виходив на проїзну частину пішохід ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не бачив.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з планом-схемою від 12.09.2018 потерпілий ОСОБА_7 показав, що 08.08.2018 приблизно о 18:00 годині він підійшов до проїзної частини Донецького шосе, де йому необхідно було перетнути проїзну частину, оскільки на іншій стороні дороги його чекав автобус. У лівій смузі для руху автомобілів не було, жестом своєї руки він показав водію автомобіля, який прямував у середньому ряду, аби він зупинився, на що останній здійснив зупинку та пропустив його. Здійснюючи перетин проїзної частини Донецького шосе, прискорюючи свій рух та доходячи приблизно 4 м. до краю дороги, він відчув удар у праву частину тулуба.
Згідно висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи № 2988е від 26.09.2018, при експертизі потерпілого ОСОБА_7 у останнього виявлено: сумісна тупа травма тіла, закрита травма грудної клітини з подвійним переломом 9-го ребра праворуч та переломом 10-го ребра праворуч, з розвитком в посттравматичному періоді правостороннього гідротораксу, закрита травми нижньої кінцівки: закритий чрезвиростковий перелом правої великогомілкової кістки та закритий підголовчастий перелом правої малогомілкової кістки, гемартроз правого колінного суглобу, садна задньої поверхні обох ліктьових суглобів, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла могли бути спричинені виступаючими частинами рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням потерпілого на дорожнє покриття за умов дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 в повному обсязі підтвердила та роз`яснила висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи № 2988е від 26.09.2018.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 5/10.1/764 від 25.09.2018 слідує, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП. В умовах даної події водій автомобіля «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.
Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджена як показами самого обвинуваченого, так і показами потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченим своєї вини; 2) щире каяття обвинуваченим у вчиненому, що слідує як з показів ОСОБА_3 , в яких він висловлював жаль з приводу вчиненого, його співчуття потерпілому, так і його активними діями по відшкодуванню потерпілому матеріальної та моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в добровільному порядку; 3) активне сприяння ОСОБА_3 в розкритті злочину, що підтверджується його первісними показами під час досудового слідства, в тому числі під час проведення слідчого експерименту до повідомлення про підозру; 4) добровільне повне відшкодування обвинуваченим заподіяної потерпілому шкоди, внаслідок чого потерпілий заявив суду про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та просив суворо його не карати.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин з необережності, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має середню освіту, неодружений, працює за договорами по найму, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.
З урахуванням вищевикладеного, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_3 своєї вини, з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі, строк якого не може перевищувати 2/3 максимального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Приймаючи до уваги обставини вчинення ОСОБА_3 необережного злочину, дані про його особу та наявності декількох обставин, що пом`якшують йому покарання, враховуючи думки потерпілого та сторони обвинувачення, які просили суд не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові №163/225/15-к від 25.10.2018, відповідно до якого щире розкаяння та відсутність претензій з боку потерпілого можуть бути підставою для звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Таким чином, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, повністю визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки та заподіяну моральну шкоду, приймаючи до уваги думку потерпілого щодо відсутності підстав для призначення обвинуваченому суворого покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи, в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.08.2018, на автомобіль «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.10.2006 належить ОСОБА_6 , скасувати.
Речовий доказ: автомобіль «Audi А4», н.з. НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 .
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1