ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/2117/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1087/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «ЕН.ЛОТ» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 2 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді звернувся слідчий СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000638 від 2 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 2 жовтня 2019 року за повідомленням ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт організації незаконної господарської діяльності, а саме: невстановлені особи організували гральний бізнес.
2 жовтня 2019 року в період часу з 20 год. 56 хв. до 22 год. 40 хв. в ході проведення огляду слідчим за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників 44-а, були виявлені десять комп`ютерних системних блоків марки «FUJITSU», один комп`ютерний системний блок марки «НР» зошит з 22 аркушів, а також зшивки з документами, що стосуються господарської діяльності ТОВ «ЕН.ЛОТ» та його працівників на 98 аркушах. Вищевказані речі в подальшому були вилучені, упаковані, скріплені бирками з пояснювальними надписами та підписами учасників огляду. На теперішній час зберігаються за місцем проведення досудового слідства в слідчому відділі Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників 17.
З метою збереження і забезпечення неможливості відчуження вказаного майна та у зв`язку з необхідністю проведення судової комп`ютерної експертизи з метою виявлення програмного забезпечення, яке дозволяє здійснити азартну гру, слідчий просив накласти арешт на вилучене під час проведення обшуку майно.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, яке 2 жовтня 2019 року було вилучене в ході огляду за місцем розташування ТОВ «ЕН.ЛОТ» за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників 44-а, оскільки вказане майно має значення для даного кримінального провадження в якості речових доказів та необхідне для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В апеляційній скарзі представник власника майна ТОВ «ЕН.ЛОТ» адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що системні блоки та документи вилучались без ухвали слідчого судді про проведення обшуку, що є грубим порушенням КПК України, а при огляді місця події та вилученні майна директор ОСОБА_11 та власник майна присутні не були, їх не викликали та до огляду не залучали.

Також зазначає, що в клопотанні слідчого не зазначено достатніх підстав для накладення арешту на майно, не додано документів чи інших матеріалів, які б підтверджували, що вказане майно містить сліди злочину та може бути використане як доказ.

Крім того, в порушення вимог ст. 171 КПК України, до клопотання не додано документи, що підтверджують право власності на майно, на яке просив накласти арешт, не зазначено, у чому полягала необхідність невідкладного проведення обшуку без ухвали слідчого судді, не вказано, якими доказами підтверджується відповідність вилученого майна передбаченим у ст. 98 КПК України критеріям, на що слідчий суддя уваги не звернув.

Звертає увагу, що в ухвалі слідчого судді не вказано про те, які саме документи були вилучені, та на підставі чого слідчий провів обшук в приміщенні при огляді місця події.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що в судовому засіданні була проголошена тільки резолютивна частина ухвали, а повний її текст було отримано лише 11 жовтня 2019 року.

Заявлене адвокатом ОСОБА_7 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 9 жовтня 2019 року була проголошена лише вступна та резолютивна частина ухвали, у зв`язку з чим, підстави та мотиви прийнятого рішення представнику власника майна відомі не були, що перешкоджало написанню обґрунтованої апеляційної скарги, яка б відповідала вимогам КПК України.

Разом з тим, повний текст оскаржуваної ухвали директор ТОВ «ЕН.ЛОТ» ОСОБА_11 отримала лише 11 жовтня 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах провадження рекомендованим повідомленням (а.с. 33).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню, і вказаний висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року по справі № 420/923/18 (провадження № 51-9244км18).

Від представника власника майна ТОВ «ЕН.ЛОТ» адвоката ОСОБА_7 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, в якому вона просила розглянути апеляційну скаргу за її відсутності у зв`язку з відрядженням до м. Києва для участі в іншому судовому засіданні, апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та зазначила, що слідча дія була проведена у відповідності до норм КПК України, вилучене майно є речовими доказами, і по ним вже проводиться комп`ютерно-технічна експертиза, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчий відділ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснює досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000638 від 2 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

З витягу з ЄРДР за № 0000638 від 2 жовтня 2019 року вбачається, що відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені у зв`язку з тим, що від ОСОБА_12 надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи за адресою: АДРЕСА_1 займаються гральним бізнесом (а.с. 5).

З рапорту старшого інспектора-чергового Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 вбачається, що 2 жовтня 2019 року о 19 год. 33 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_12 , який просить перевірити ігрові автомати, по прибуттю на місце події було встановлено, що в приміщенні залу ігрових автоматів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », невстановлена особа займається гральним бізнесом (а.с. 6).

З метою перевірки вказаних відомостей 2 жовтня 2019 року було проведено огляд місця події, за результатами якого було складено протокол, з якого вбачається, що з 20 год. 56 хв. до 22 год. 40 хв. проводився огляд в приміщенні грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду було виявлено та вилучено десять комп`ютерних системних блоків марки «FUJITSU», один комп`ютерний системний блок марки «НР» зошит з 22 аркушів, а також зшивки з документами, що стосуються господарської діяльності ТОВ «ЕН.ЛОТ» та його працівників на 98 аркушах (а.с. 7-8).
Після проведення огляду, слідчий невідкладно звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який розглянув його з урахуванням вимог ч. 3 ст. 233, ст. 234 КПК України, та ухвалою від 4 жовтня 2019 року клопотання слідчого про проведення обшуку задовольнив, врахувавши факт подання клопотання після фактичного проведення огляду приміщення та наявність обґрунтованих підстав, визначених ч. 3 ст. 233 КПК України, щодо проведення обшуку без ухвали слідчого судді (а.с. 25).
Також з матеріалів провадження вбачається, що ТОВ «ЕН.ЛОТ» зареєстроване за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а торговий павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_14 (а.с. 18-20).

Враховуючи те, що вилучені речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, можуть бути доказами вчинення злочину та зберігати на собі його сліди, є речовими доказами у кримінальному провадженні та необхідні для встановлення наявності чи відсутності фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також враховуючи необхідність проведення комп`ютерно-технічної експертизи вилучених системних блоків (яка вже призначена ухвалою слідчого судді від 8 жовтня 2019 року (а.с. 26-27), або призначення інших експертиз, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення їх збереження шляхом накладення на них арешту, оскільки в результаті не забезпечення їх збереження дане майно може втратити сліди кримінального правопорушення та властивості, які важливі для встановлення його фактичних обставин, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст. 172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини провадження, а тому посилання апелянта з цього приводу безпідставні.

Необхідність встановлення наявності чи відсутності в інформаційному наповненні системних блоків програмного забезпечення, потрібного для зайняття гральним бізнесом, необхідність використання вилучених речей в якості речових доказів у кримінальному провадженні, проведення певних експертних досліджень та слідчих дій, можлива наявність на них слідів скоєного кримінального правопорушення, необхідність збереження вказаних речей задля недопущення їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення чи передачі, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Посилання апелянта на неправомірність проведення огляду місця події колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки законність проведення огляду приміщення та наявність підстав для його проведення без ухвали слідчого судді, вже була встановлена ухвалою слідчого судді від 4 жовтня 2019 року.
З приводу посилань апелянта про відсутність підстав для арешту вилученого майно, оскільки воно не містить сліди злочину, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що вилучені системні блоки можуть містити програмне забезпечення, необхідне для зайняття гральним бізнесом, і вирішення питання про його наявність чи відсутність має важливе значення для даного кримінального провадження.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання як арешт майна.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна здійснено на початковій стадії кримінального провадження, а обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено в порядку ст. 174 КПК України, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити представнику власника майна ТОВ «ЕН.ЛОТ» адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «ЕН.ЛОТ» адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 9 жовтня 2019 року про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000638 від 2 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 316/2117/19