УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року слідчий суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваної - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання слідчого Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Журавлине Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженої, на утриманні має малолітню дитину-інваліда, раніше не судима,
- якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 307 КК України,-
в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що
вона 23 жовтня 2019 року, близько 08 -00 год., перебуваючи у домоволодінні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, незаконно збула ОСОБА_7 частину придбаної наркотичної речовини, обіг якої обмежено «метадон» масою 0,0126 г за грошові кошти в сумі 200 грн., яку вилучено працівниками поліції під час поверхневого огляду останнього.

Того ж дня, рухаючись на легковому автомобілі марки "ОРЕL", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральна в смт. Чорнобай Черкаської області, маючи при собі гаманець, який знаходився у кишені верхньої куртки з правої сторони, в якій була одягнена, ОСОБА_5 незаконно зберігала та перевозила наркотичну речовину, обіг якої обмежено «метадон», 11 згортків з фольги, до проведення 23.10.2019 о 14:07 годин невідкладного обшуку вказаного легкового автомобіля "ОРЕL", д.н.з. НОМЕР_1 та її особисто, внаслідок чого наркотичний засіб виявлено та вилучено.

За даним фактом 23 жовтня 2019 року розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

23 жовтня 2019 року о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_5 затримана в порядку п. 2 ч.1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

24 жовтня 2019 року ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому, і застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їх запобіганню. Прокурор звертала увагу суду на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, у неї відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки не працює, не одружена, а також схильна до вживання наркотичних засобів.
У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 та її захисник
ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 в нічний час. Підозрювана ОСОБА_5 зазначила про те, що вину визнає, у вчиненому розкаюється. Наркотичний засіб зберігала виключно для власного вживання. На утриманні має дитину-інваліда, 7 років, яка не може самостійно пересуватися. Тобто дитині цілодобово потрібна стороння допомога. Батько дитини ОСОБА_9 вже тривалий час з ними не проживає. Її батьки похилого віку, 1949 та 1945 року народження. Тому самостійно забезпечує лікування та навчання дитини.
Захисник ОСОБА_6 зазначив, що не погоджується з кваліфікацією злочину, зазначеною прокурором. Підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки підозрювана на утриманні має малолітню дитину-інваліда, яка потребує постійного догляду. У вчиненому щиро розкаюється.
Заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.
Згідно із змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваною однієї із дій, які вказані у п. 1-4 ч. 1 ст.177 КПК України є лише припущенням, і не підтверджені доказами. Тяжкість злочину не є підставою для обрання стосовно підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, встановлено, що
ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, офіційно не працює, проте є опікуном малолітньої дитини- інваліда, яка не може самостійно пересуватися і потребує цілодобового стороннього догляду, раніше не судима.
Слідчий суддя погоджується з наявністю такого ризику як можливість вчинення підозрюваною інших злочинів.
Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині відсутності у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення - менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Тому слідчий суддя має підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
З метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і передбачає виконувати покладені на підозрювану, обвинувачену слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, і одночасно надасть їй можливість здійснювати догляд за дитиною-інвалідом.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - відмовити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем її проживанняза адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати будинок

АДРЕСА_1 щодня з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби до 21 грудня 2019 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора за першою вимогою;

2) не відлучатися з смт. Чорнобай без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

2) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Звільнити підозрювану ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Строк дії ухвали - шістдесят днів, тобто до 21 грудня 2019 року включно.

Виконання ухвали доручити Чорнобаївському ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвалу на виконання до вказаного органу Національної поліції передати через слідчого у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1