Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

30 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2019 року, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2019 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 12 жовтня 2019 року.

Вказана ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим ОСОБА_5 .

З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Луцькому міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження №0000043 від 12 вересня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.342 КК України та ОСОБА_12 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що прокурор не навів наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Звертає увагу, що в нього на утримання перебуває малолітня дитина-інвалід ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує спеціалізованого догляду двох батьків. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про скасування ухвали слідчого судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив залишити ухвалу суду без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 331 КПК України суд при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою під час судового розгляду повинен постановити мотивовану ухвалу з дотриманням вимог глави 18 вказаного Кодексу. Ці вимоги закону судом не дотримані.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Аналогічні висновки містяться у справі «Прокопенко проти України», в якому зазначено, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою.

За змістом ст. 194 КПК України на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

Ці обставини, за приписами ст. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.

Висновки суду першої інстанції, щодо продовження ОСОБА_5 раніше обраного раніше запобіжного заходу є явно недостатніми для продовження тримання обвинуваченого під вартою, вони не відповідають ні матеріалам провадження, ні прецедентній практиці ЄСПЛ.

Допитаний ОСОБА_5 надав пояснення, що він знаходиться під вартою з 20 березня 2018 року. Звернув увагу суду, що не має на меті уникати кримінальної відповідальності чи якимось чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження. Зазначив, що на утриманні у нього є малолітня дитина-інвалід ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує спеціалізованого догляду двох батьків. Вказав, що його співмешканка ОСОБА_14 (мама дитини) станом на сьогоднішній день самостійно займається доглядом за дитиною. Крім того, ОСОБА_14 здійснює підприємницьку діяльність, щоб щомісячно оплачувати дороге лікування та уразі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту він зможе доглянути за сином.

В матеріалах справи наявна довідка від 09.08.2019 року №157 Львівського обласного психоневрологічного диспансеру з якої вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спостерігається та перебуває на обліку у лікаря дитячого психіатра. Згідно рішення ЛКК ОСОБА_15 визнаний дитиною з інвалідністю і в зв`язку з цим потребує лікуванню та спеціального догляду. Прогноз формування психічного здоров`я дитини ОСОБА_15 сприятливий за умови наявності рівноправного впливу обох батьків, особливо домінуючою роллю батька ОСОБА_5 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» вказав, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Під час апеляційного розгляду прокурором ОСОБА_7 не було вказано ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави для продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою та не обґрунтовано відсутність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_7 вказав, що раніше ОСОБА_5 обирався запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, який він не порушував.

Зазначив, що відсутні факти впливу обвинуваченого на свідків, потерпілих чи перешкоджанню розслідування вказаного провадження.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 згідно обвинувального акту та існування ризиків, пов`язаних із тяжкістю обвинувачення, апеляційним судом під сумнів не ставиться.

Водночас, дані матеріалів провадження не вказують на неможливість застосування до ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Тяжкість обвинувачення та попередні дані про особу самі по собі, без інших даних, які можуть підвищити ймовірність виникнення наміру уникнути суду, не може бути підставою для продовження тримання під вартою.

На думку колегії суддів, перешкод для застосування цілодобового домашнього арешту немає за умов належного контролю за поведінкою

ОСОБА_5 .

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_5 вказав, що документи для виїзду за кордон (паспорт) були у нього вилучені. Додатковими гарантіями належної поведінки обвинуваченого може бути покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим, а тому ухвалу суду в цій частині підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 14 серпня 2019 року в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - скасувати.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого

ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до суду за першим викликом;

-утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні №0000043;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання відділу ГУНП у Львівській області.

Термін дії ухвали до 29 листопада 2019 року включно.

В решті ухвалу Луцького міськрайонного суду від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3