В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2019 Справа №607/21499/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 11 липня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2019 року близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_3 проїжджав на власному автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2102» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Івана Франка в смт. Велика Березовиця Тернопільського району, де біля території домогосподарства №2 поруч паркану побачив кардан до автомобіля та швелер, які були у користуванні. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 11 липня 2019 року близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_3 , припаркувавши автомобіль марки «ВАЗ» модель «2102» д.н.з. НОМЕР_1 на узбіччі поруч будинку АДРЕСА_2 , зайшов на неогороджену територію вказаного домогосподарства та діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, взяв у руки секцію карданного валу, яка була у користуванні, вагою 30,96 кг, вартістю 178,33 гривень та металевий швелер довжиною 50 см, який був у користуванні вагою 6,975 кг, вартістю 86 гривень, належні ОСОБА_5 та переніс їх до власного автомобіля, де заховав у салон.
У той момент із території домогосподарства АДРЕСА_2 вийшов син потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який помітив злочинні дії ОСОБА_3 та затримав його і зателефонував в поліцію.
Таким чином, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав, необхідними для доведення злочину до кінця, його не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки в цей момент був виявлений та затриманий ОСОБА_7 .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

06 вересня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6.1-867/19 від 30 липня 2019 року в сумі 785,05 грн. та судової товарознавчої експертизи № 1073/19-22 від 22 серпня 2019 року в сумі 1884,00 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6.1-867/19 від 30 липня 2019 року в сумі 785,05 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень п`ять копійок) та судової товарознавчої експертизи № 1073/19-22 від 22 серпня 2019 року в сумі 1884,00 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири гривні), а всього на загальну суму 2669,05 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять гривень п`ять копійок) в користь держави (УК у м Тернополі/м.Тернопіль/24060300 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977726 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA5019002 код класифікації доходів бюджету: 24060300.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1