Справа № 595/1338/19
Провадження № 1-кс/603/163/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2019 р. м.Монастириська

Слідчий суддя Монастириського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3
на бездіяльність посадових осіб Бучацького відділення поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за участю:
особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3
представника Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою в якій просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, що полягає у невнесенні інформації про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати цих посадових осіб внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що викладена в її заяві від 07.06.2019 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 07.06.2019 року нею було направлено за допомогою поштового зв`язку заяву на ім`я начальника слідчого відділення Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про вчинення громадянкою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Також, в скарзі зазначила, що в поданій заяві повідомила, що вона та ОСОБА_4 були розповсюджувачами державної грошової лотереї «Золотий кубок» та «Лото Платинум». 14.02.2018 року о 08 год. 00 хв. у ОСОБА_4 було виявлено недостачу грошових коштів загальною сумою 53200 грн., яку вона пояснити не змогла. Щоб повернути гроші в касу остання звернулася до неї з проханням позичити їй вказану суму, обіцяючи при цьому повернути кошти протягом місяця.
Будучи з ОСОБА_4 добре знайомими так як разом працювали, вона їй повірила та позичила гроші в сумі 2000 доларів США, що на той час було еквівалентно 53200 грн.
Протягом місяця ОСОБА_4 грошей їй не повернула, почала уникати зустрічей з нею, не відповідала на телефонні дзвінки, а згодом, коли її зустріла то в розмові ОСОБА_4 повідомила, що грошей не поверне. З огляду на ці обставини, ОСОБА_3 звернулася до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та просила внести інформацію за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вважаючи, що остання заволоділа її грішми шляхом обману, пообіцявши повернути позичені гроші, хоча такого наміру не мала.
03.07.2019 року після письмового звернення в поліцію, вона отримала відповідь за №6291/103/02/2019, у якій зазначено, що посадовими особами Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області вищевказані вимоги чинного законодавства виконані не були, інформація, що викладена в її заяві, до ЄРДР не внесена.
В зв`язку з наведеним вважає протиправною бездіяльність посадових осіб Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області і такою, що не відповідає вимогам КПК України.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні тим, що вказані в скарзі.
Представник Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши матеріали скарги, заслухавши доводи особи, яка звернулася зі скаргою, слідчий суддя встановив наступне.
11.06.2019 року в канцелярії Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області під вхідним №17-181 була зареєстрована заява ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , щодо вчинення відносно неї шахрайських дій з боку громадянки ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п. 1 ч. 3 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року №139 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
Згідно п. 1, 2 ч. 2 Розділу ІІ вищевказаного положення, облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, або виявленими з інших джерел обставинами, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором за дорученням керівника прокуратури або органу досудового розслідування шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених частиною п`ятою статті 214 КПК України. Керівник прокуратури, органу досудового розслідування після перевірки внесених до Реєстру відомостей реєструє кримінальне провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність, зокрема, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що у разі оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався цей слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Як зазначено в листі Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області від 03.07.2019 року №6291/103/02-2019 направленого на ім`я ОСОБА_3 , відомості до ЄРДР на підставі її заяви, яка отримана 11.06.2019 року №1567 за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій, не вносились.
Натомість, такі доводи Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області не узгоджуються із вимогами процесуального законодавства, оскільки обов`язок щодо внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не вимагає оцінки слідчим, (чи іншим уповноваженим суб`єктом) такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак злочину. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якими відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Отже слідчий суддя дійшов висновку, що коли зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Окрім цього суд вважає передчасною відмову у внесенні інформації про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за відсутності детального вивчення слідчим обставин діяння та надання йому належної правової оцінки.
З цього приводу слід відзначити, що відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, необхідно виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство - якщо встановлено те, що особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати.
При обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно-правового характеру слід в обов`язковому порядку встановлювати умисел особи на заволодіння майном в момент його отримання; в іншому випаду мова йтиме про відсутність складу злочину "шахрайство" та наявність цивільно-правових відносин між особами. Не виключені випадки, коли особа укладає той чи інший цивільно-правовий договір (позику тощо) лише для того, щоб приховати справжній характер своїх дій, спрямованих на незаконне безоплатне заволодіння чужим майном. Як наслідок, має місце обман у намірах - обман щодо тих цілей, на які планується використати майно, отримане на підставі цивільно-правового договору. Інакше кажучи, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого статтею 190 КК (саме така правова позиція щодо кваліфікації шахрайства відображена у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року в справі № 5-250кс15/16).
Таким чином, встановити наявність ознак злочину та при цьому надати діянню особи правильну правову оцінку (визначитися чи є у діях особи ознаки злочину чи це цивільно-правовий делікт), можливо лише в рамках кримінального провадження, застосовуючи ряд необхідних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування слідчим суддею може бути прийнято рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що не має підстав, які б давали право слідчому не вносити заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, а тому скарга підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Бучацького відділення поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність слідчого Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Зобов`язати слідчого Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, відповідального за внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення викладене у заяві ОСОБА_3 , яка зареєстрована в канцелярії Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 11.06.2019 року під вхідним №17-181 та зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення від 11.06.2019 року №1567 за фактом вчинення шахрайських дій у відповідності до ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1