Справа № 487/1745/19
Провадження № 1-кп/487/479/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
05.03.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва з Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000134 від 08.11.2018 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою суду від 06.03.2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор і потерпілий вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Захисники обвинувачених в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Так, захисник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 , посилався на наявність у обвинувальному акті анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_8 , що не відповідають дійсності на даний час, та на відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування всіх даних про продовження досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , посилався на те, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення є неконкретним, зокрема відсутнє будь-яке формулювання ознаки службової особи в розумінні примітки до ст. 368 КК України; не конкретизовані дати подій; відсутнє посилання на нормативно-правовий документ, на підставі якого прокурором вказана адміністративно-розпорядча функція, віднесена до компетенції ОСОБА_7 тощо. Крім того, обвинувальний акт не скріплений печаткою, а реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всю необхідну інормацію.
Крім того, захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді застави, а захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 - клопотання про повернення застави і про скасування арешту з автомобіля Geely CK д/н НОМЕР_1 , якій належить ОСОБА_11 .
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Згідно зі ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Зазначений перелік вимог до обвинувального акту є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, норми діючого кримінального процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000134 від 08.11.2018 року, він фактично відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону, зокрема, в ньому зазначені час, місце, спосіб вчинення обвинуваченими злочинів, як це бачить сторона обвинувачення, а не суд, чи сторона захисту.
Зазначені захисниками недоліки, на їх думку, обвинувального акту не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання встановлюються судом і розглядаються при розгляді справи по суті (неточності анкетних даних, які містяться в обвинувальному акті, можливо усунути під час судового засідання).
Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому розгляді братимуть участь прокурор, потерпілий, обвинувачені та їх захисники.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави задоволенню не підлягає.
Так, захисник в обгрунтування клопотання посилається на те, що не існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 не порушував обраний запобіжний захід, сумлінно виконував покладені обов`зки, забезпечені заставою, строк дії яких закінчився 13.01.2019 р. та не продовжувався.
Проте, захисником не доведено, що ризикі, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_8 на данному етапі зменшилися або зникли. В даному випадку, перспектива втратити заставу є достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення застави також задоволенню не підлягає.
Так, обгрнутовуючі наявність підстав для повернення застави, захисник посилається на те, що строк дії ухвали, якою до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 140 000 грн., закінчився 13.01.2019 р. та не продовжувався.
Судом встановлено, що слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва 16.11.2018 року до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13.01.2019 р., визначено розмір застави в сумі 140 000 грн. Заставу було сплачено ОСОБА_11 .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.
Згідно з ч.1ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ст. 182 КПК України строки дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави не визначені. Вказаний запобіжний захід є безстроковим.
Аналіз положеньч.3 ст.182 КПК України вказує, що на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави автоматично в обов`язковому порядку покладаються обов`язки із забезпечення його належної поведінки та його явки за викликом. Таким чином, обов`язки, визначені в порядку ч.5 ст.194 КПК України, є додатковими, а тому їх припинення, не припиняє дію обов`язків, визначених в порядку ч.3 ст.182 КПК України.
Що стосується клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 про скасування арешту, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Суд вважає, що захисником не доведено, що на данному етапі провадження відпала потреба у накладенні арешту, зокрема, не надані документи, що підтверджують право власності ОСОБА_11 на транспортний засіб, відсутні процесуальні документи, з яких встановлено, що транспортний засіб не є доказом у кримінальному провадженні.
За такого, клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170, 174, 182, 194, 314-316, 369 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України на 8 жовтня 2019 року на 13.30 год., викликавши сторони кримінального провадження.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення застави.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 про скасування арешту відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 04.10.2019 року.
Суддя ОСОБА_1