Справа № 561/468/19
Провадження № 1-кс/565/421/19
Провадження № 1-кс/565/419/19
Провадження №1-кс/565/420/19
У Х В А Л А
11 вересня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області колегіально в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- судді ОСОБА_2 ,
- судді ОСОБА_3 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
- прокурора - ОСОБА_5 ,
- обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,
- захисників - адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ,
під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінального провадження №0000057, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2019 року, про обвинувачення:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 і ч.1 ст.263 КК України,
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Серники Зарічненського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Зарічне Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11 вересня 2019 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшли письмові клопотання прокурора Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури (далі по тексту прокурора) ОСОБА_5 від 11 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 строком на 60 (шістдесят) днів. Вказані клопотання прокурора обґрунтовуються наступними обставини. Згідно з обвинувальним актом 09 березня 2019 року приблизно о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попереднью змовою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, на автомобілі, марки «Opel Vectra B» прибули в лісовий масив, що розташований поблизу с.Коник Зарічненського району Рівненської області, де їх вже чекали ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Виконуючи попередню домовленність, з метою подолання можливого опору потерпілих, ОСОБА_8 розпилив в їх бік вміст газового балончика із речовиною сльозогінної дії, а ОСОБА_7 застосував ніж, яким наніс ОСОБА_11 один удар в ногу, чим заподіяв легке тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани лівого стегна. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосувавши фізичну силу, заволоділи чужим майном у великих розмірах, а саме: барсеткою ОСОБА_11 , в якій містилися грошові кошти в сумі 9 910 доларів США (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 09.03.2019 - 261 516,66 грн.), 4000 гривень та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, марки «Audi» моделі «Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сіли в автомобіль «Opel Vectra В» і зникли з місця події. При цьому ОСОБА_6 з метою безперешкодного залишення місця скоєння злочину було здійснено декілька пострілів з вогнепальної зброї самозарядного безномерного пістолета, моделі «Schmaisser ПГШ 790Т», калібру 9 мм Р.А. Після цього, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу переніс вказаний пістолет до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати його в спальній кімнаті будинку до 13 березня 2019 року, тобто до моменту, коли він був виявлений та вилучений працівниками поліції у ході обшуку житлового будинку.
Згідно з доводами прокурора причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 і ч.1 ст.263 КК України, та причетність ОСОБА_8 і ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України обґрунтовується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування. Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внесено на розгляд суду з метою запобігти спробам обвинувачених переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути призначене відповідно до ч.4 ст.187 і ч.1 ст.263 КК України, та на існування в обвинувачених, які є мешканцями прикордонної зони, можливості покинути межі території України, а також незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_12 , який надав показання стосовно обвинувачених і впізнав їх, та на інших обвинувачених, місце проживання яких їм відоме, з врахуванням насильницького характеру злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, та сприйняття потерпілим можливих погроз з боку обвинувачених як реальних. Вказані ризики, враховані судом при продовженні строку запобіжного заходу, не перестали існувати, кваліфікацію дій обвинувачених прокурором в сторону зменшення тяжкості кримінального правопорушення не змінено. За таких обставин, як зазначив прокурор у поданих клопотаннях, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та для забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 повністю підтримала зазначені клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із викладених у клопотаннях підстав.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їх захисники адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не заперечують проти продовження тримання обвинувачених під домашнім арештом, проте з встановленням заборони залишати житло лише у нічний період доби з 22 години до 06 години.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначив про безпідставність клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом, вказав на необґрунтованість пред`явленої підозри та обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України, виходячи з показань, наданих потерпілим ОСОБА_11 щодо розміру грошових коштів, якими заволоділи обвинувачені. Згідно з доводами адвоката ОСОБА_9 ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду відпав, оскільки він на виконання ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 червня 2019 року здав паспорт для виїзду за кордон, не порушує умов цілодобового домашнього арешту та прибуває за викликом суду, а ризик незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_12 вважає таким, що не доведений прокурором. На думку адвоката ОСОБА_9 , продовження обвинуваченим цілодобового домашнього арешту не може ґрунтуватися лише ступенем тяжкості злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, і загрозою застосування покарання у виді позбавлення волі. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив суд також врахувати необхідність надання допомоги останнім своїм батькам вести сільське господарство.
На думку захисника обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не відповідають вимогам ч.ч.2, 3 ст.184 КПК України, так як не містять матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, і таких матеріалів не надано стороні захисту. Згідно з доводами адвоката ОСОБА_10 наявність ризику переховування обвинувачених від суду не підтверджується жодними доказами та спростовується поведінкою обвинувачених, які після проведення обшуків 13 березня 2019 року до моменту застосування їм запобіжних заходів не зникли з місця проживання, хоча й проживають у прикордонній зоні на відстані 50 км, не порушують умов цілодобового домашнього арешту, з`являються за викликами суду. Адвокат ОСОБА_10 також просив суд врахувати, що фактично між потерпілими і обвинуваченими відбулося примирення, шкода, завдана потерпілим, відшкодована в повному обсязі, що в свою чергу свідчить про відсутність ризику незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_12 . Захисник обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 просив суд прийняти до уваги необхідність надання його підзахисними допомоги рідним у веденні сільського господарства, наявність хвороби в обвинуваченого ОСОБА_8 і його потребу в лікуванні, в тому числі оперативному лікуванні в плановому порядку, та наявну можливість працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_8 .
У судове засідання, не з`явилися потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 , подали заяви про проведення судового засідання без їх участі.
Окрім цього, у поданих в суд заявах потерпілі: ОСОБА_11 і ОСОБА_12 клопотали про застосування обвинуваченим запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою та зазначили про відсутність в них претензій до обвинувачених у зв`язку з відшкодуванням завданої шкоди в повному обсязі.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотань прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Частиною 2 ст.331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 червня 2019 року в цьому кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосовано запобіжні заходи у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на них обов`язків: не залишати житло цілодобово; прибувати до суду за його викликом; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідком та іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Строк дії цієї ухвали суду в частині тримання обвинувачених під домашнім арештом визначено до 11 серпня 2019 року.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 липня 2019 року продовжено строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом на два місяці, а також продовжено строк дії покдадених на обвинувачених обов`язків: не залишати цілодобово житло; прибувати до суду за викликом; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідком та іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Строк дії цієї ухвали суду визначено до 30 вересня 2019 року включно.
Суду не надано жодних даних, які б свідчили про порушення обвинуваченими умов застосованого до них домашнього арешту. Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибувають до суду за викликом. Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 раніше несудимі. Обвинувачений ОСОБА_6 є таким, що не має судимості згідно з ст.89 КК України, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.
Станом на 11 вересня 2019 року в даному кримінальному провадженні судом здійснено допит потерпілого ОСОБА_11 . Його дружина ОСОБА_14 , яка викликана судом для допиту в якості свідка за клопотанням прокурора, у судовому засіданні 30 липня 2019 року відмовилася від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України. У наданих суду показаннях потерпілий ОСОБА_11 заперечив існування ризику незаконного впливу обвинувачених на нього, його рідного брата ОСОБА_12 і його дружину свідка ОСОБА_14 . Наявність ризику незаконного впливу на потерпілих, свідка та інших обвинувачених також спростовується розписками потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від 05 червня 2019 року про відсутність претензій до обвинувачених у зв`язку з відшкодуванням в повному обсязі завданої шкоди та письмовими заявами потерпілого ОСОБА_12 від 11 червня 2019 року, від 30 липня 2019 року і від 10 вересня 2019 року, в яких останній просить суд застосувати обвинуваченим запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши про відсудність в нього претензій до обвинувачених та відшкодування в повному обсязі шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Разом з цим, суд врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 і ч.1 ст.263 КК України, санкцією яких визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна і на строк від трьох до семи років відповідно. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, санкцією якої визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
Станом на 11 вересня 2019 року судом не допитано неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 у зв`язку з його повторною неявкою, не допитано обвинувачених та не здійснено дослідження письмових доказів у зв`язку із недостатністю часу. Таким чином, станом на 11 вересня 2019 року судом не встановлені фактичні дані досліджуємих подій і завершення судового розгляду даного кримінального провадження до 30 вересня 2019 року, тобто до закінчення строку тримання обвинувачених під домашнім арештом унеможливлено об`єктивними обставинами.
Отже, за таких обставин, колегія суддів вважає, що на теперішній час існує ризик переховування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від суду, зазначений прокурором у клопотанні, ступінь якого не є високим з огляду на його обґрунтування фактично лише загрозою покарання, передбаченого ч.4 ст.187 і ч.1 ст.263 КК України. З метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання їх спробам переховуватися від суду строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом за місцем їх проживання із застосуванням електронних засобів контролю та строк дії покладених на них обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, слід продовжити до 10 листопада 2019 року включно.
Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст.176-178, 181, 186, 194, 196, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Варашського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 11 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом до 10 листопада 2019 року включно.
Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 наступних обов`язків: не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до суду за його викликом; утримуватися від спілкування з потерпілими та іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 наступних обов`язків: не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати до суду за його викликом; утримуватися від спілкування з потерпілими та іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 наступних обов`язків: не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_4 ; прибувати до суду за його викликом; утримуватися від спілкування з потерпілими та іншими обвинуваченими в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Ухвалу суду передати на виконання Зарічненському відділенню Вараського відділу поліції Національної поліції в Рівненській області.
Визначити строк дії цієї ухвали суду до 10 листопада 2019 року включно.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3