Справа № 606/629/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 26 січня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, несудимого

за ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 26 січня 2019 року біля 12.40 год., перебуваючи у приміщенні магазину на території АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі по вул.Кн.Василька,121, Тернопільської області, внаслідок словесної суперечки, що раптово виникла між ним та потерпілим ОСОБА_4 , умисно наніс йому два удари кулаком руки по лівій частині обличчя. Внаслідок спричинення обвинуваченим вказаних ударів потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, синця і садна (на тлі синця) лівої половини чола, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 19 лютого 2019 року № 106 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та забійно-рваної рани лівої щоки, яка відповідно до вказаного висновку судово-медичного експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав частково та показав, що 26 січня 2019 року біля 12-13 год. він разом із своєю дружиною ОСОБА_7 , ОСОБА_8 знаходились у приміщенні магазину на території АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі, де сиділи за столом і розмовляли. У вказану розмову втрутився потерпілий ОСОБА_4 , який словесно його образив. Після цього, попередньо попросивши припинити його ображати, він розлютився і умисно наніс два удари пальцями руки потерпілому по обличчю, зокрема, під ліве око. Цивільного позову потерпілого не визнав. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_4 , даючи показання суду, вказав, що 26 січня 2019 року близько 12 год. він знаходився у приміщенні магазину на території АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі, де разом із своїми знайомими сидів за столом розмовляв із ними. У той час у приміщення зайшов ОСОБА_5 із своєю жінкою, сіли за столик. В подальшому ОСОБА_5 втрутився у розмову із його знайомими та запитав в одного із них думку про автомобіль марки «Пежо». Він висловився, що вказаний автомобіль рекомендується для керування жінками, після чого ОСОБА_5 вдарив його рукою по обличчю, зокрема у ліву його частину. На його думку, вказані удари ОСОБА_5 наніс із застосуванням ключів від автомобіля, які в нього були у руці. Цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди підтримує у повному обсязі із підстав, викладених у ньому. Просить його задовольнити.

Будучи допитаною у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що 26 січня 2019 року близько 12 год. вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знаходились у приміщенні магазину на території АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі, де сиділи за столиком та розмовляли. За сусіднім столиком сидів ОСОБА_4 разом із своїми знайомими. У той час її чоловік запитав в одного із знайомих ОСОБА_4 про характеристики автомобіля марки «Пежо», на що ОСОБА_4 відповів її чоловікові образливі для його гідності слова. У відповідь на образливі слова, ОСОБА_5 хотів вивести ОСОБА_4 із приміщення та поговорити і в той час зачепив його рукою по обличчі. Вона не може вказати, що чоловік заподіяв потерпілому удари по обличчі.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що у 2019 році, числа і місяця, він не пригадує, ближче до обіду, знаходився у приміщенні магазину на території АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі. Підтверджує, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 в ліву частину обличчя. Чому обвинувачений наніс потерпілому удар він не пам`ятає, однак вказав, що хтось із них пожартував і це не сподобалось обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 26 січня 2019 року він знаходився на своєму робочому місці у приміщенні магазину АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі по вул.Кн.Василька. Біля обіду він почув шум у приміщенні, однак, що відбувалось йому невідомо, оскільки він знаходився за комп`ютером і йому нічого не було видно. Відвідувачі магазину через 2 хв. після початку шуму вийшли на вулицю.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 26 січня 2019 року він знаходився у приміщенні магазину АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі по вул.Кн.Василька за одним столом із обвинуваченим ОСОБА_5 та його дружиною. За іншим столиком сиділи ОСОБА_4 разом із своїми знайомими. На розмову ОСОБА_5 про автомобіль марки «Пежо», який хотіла придбати його знайома, ОСОБА_4 словесно його образив, у зв`язку із чим ОСОБА_11 потягнувся до ОСОБА_4 та один раз його вдарив.

Свідок ОСОБА_12 , даючи показання суду, підтвердив, що 26 січня 2019 року ближче до обіду, знаходився у приміщенні магазину на території АЗС «ОККО», що в м.Теребовлі, де сидів за одним столом із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_5 із своєю дружиною та ОСОБА_8 сиділи за іншим столом. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 між собою про щось говорили і ОСОБА_5 несподівано наніс ОСОБА_4 один удар в обличчя. Підтвердив, що ОСОБА_5 запитував у нього про характеристики автомобіля марки «Пежо».

Відповідно до висновку судово-медичного експерта від 19 лютого 2019 року № 106 у ОСОБА_4 виявлені синець нижньої повіки лівого ока, синець і садно (на тлі синця) лівої половини чола, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та забійно-рвана рана лівої щоки, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Згідно із протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26 січня 2019 року, потерпілим ОСОБА_4 подано заяву про те, що 26 січня 2019 року близько 12.40 год. у м.Теребовлі по вул.Кн.Василька,121 на АЗС «ОККО» ОСОБА_13 наніс йому два удари кулаком по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження.

Потерпілим у судовому засіданні заявлено клопотання про перекваліфікацію дій ОСОБА_5 із ч.2 ст.125 КК України на ч.1 ст.296 КК України.

Суд вважає, що таке клопотання не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи те, що потерпілий просить змінити кваліфікацію дій обвинуваченого на ч.1 ст.296 КК України, яка погіршує його становище, суд у такому випадку не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.
За таких обставин підстав для зміни ОСОБА_5 правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч.1 ст.296 КК України немає.
Таким чином, беручи до уваги наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання ОСОБА_5 , враховуючи його особу, який несудимий, позитивно характеризується, до адміністративної відповідальності не притягався, думку потерпілого, який просить призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Так, ОСОБА_4 просить стягнути із обвинуваченого майнову шкоду у розмірі 66993.50 грн., яка складається із придбання ним лікарських засобів на загальну суму 1393.50 грн. та вартості косметичних процедур на загальну суму 65600 грн., а також моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди ОСОБА_4 вказав, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ним було придбано лікарські засоби, що підтверджується довідкою про його звернення до КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» та довідкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 (аптека №2), а також йому необхідно пройти курс із шести косметичних процедур для усунення наслідків отриманої травми м`яких тканин обличчя, вартість яких згідно із витягом з тарифів на послуги лазерної косметології «Laser House» складає 65600 грн. Потерпілий ОСОБА_4 , обґрунтовуючи моральну шкоду вказав, що отримані ним травми призвели до порушення звичного способу життя, негативних переживань та спогадів, важкості виконання повсякденних обов`язків через пожиттєве залишення шраму на обличчі, порушенні сну, побоюванні щодо майбутнього стану здоров`я та естетичного вигляду обличчя.

Обвинувачений ОСОБА_5 позову потерпілого про відшкодування майнової та моральної шкоди не визнав.

Суд, з урахуванням доказів, досліджених у судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, внаслідок вчинення злочину, потерпілому ОСОБА_4 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у моральних переживаннях у зв`язку з отриманням фізичного болю внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, погіршенні стану здоров`я, порушенні звичного ритму життя через обмежене спілкування із людьми. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши в його користь із обвинуваченого 1000 грн. моральної шкоди.

Оскільки потерпілим ОСОБА_4 не доведено жодними доказами заподіяння йому майнової шкоди на загальну суму 66993.50 грн., суд вважає, що у задоволенні його позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди слід відмовити у зв`язку із їх недоведеністю.

Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.125 КК України - штраф у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1000 грн. моральної шкоди.

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча