Справа №-613/884/19 Провадження №-1-кп/613/183/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000241 від 26 квітня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Максимівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з загально-середньою освітою, неодруженого, не працюючого, є учасником бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 24 квітня 2019 року близько 22 год. 30 хв., проїжджаючи по вул.Шкільній села Максимівка, Богодухівського району вздовж огорожі колишньої Максимівської ЗОШ III ступенів, яка розташована за адресою: вул.Шкільна, 1 А с.Максимівка Богодухівського району, помітив частково демонтовані секції вказаної металевої огорожі, які лежали вздовж проїжджої частини, та в подальшому маючи та реалізуючи свій прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, таємно викрав вісім демонтованих секцій металевої огорожі, загальною вагою 406 кг., у вигляді брухту чорного металу, який знаходився біля проїжджої частини вздовж огорожі території колишньої Максимівської ЗОШ III ступенів, вартістю 2192 гривні 40 копійок, що належить Крисинській сільській раді. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Крисинській сільській раді матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що 24 квітня цього року він дійсно знаходячись по вул.Шкільній с.Максимівка, неподалік від будівлі колишньої школи скоїв крадіжку металевого паркану, який знаходився в траві. Підтвердив, що події відбувалися саме так як вказано в обвинувальному акті, погодився з найменуванням, кількістю та вартістю викраденого ним майна.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу без його участі. Зазначив, що шкоду на даний час не відшкодовано, претензій морального характеру не має до обвинуваченого. Не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує його дії за ст.185 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, завдану матеріальну шкоду не відшкодовано. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудному ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1, ч.3 КК України.

При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 628 гривень 04 копійки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, що не позбавляє права його пред"явлення в порядку цивільного судочинства
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1, ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , причіп марки КРД 050100 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , фрагменти металевої огорожі в кількості 16 шт., вагою 406 кг, які знаходяться на балансі Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, та на даний час знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області повернути власникам, скасувавши їх арешт

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 (чотири) копійки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя