Справа № 127/6377/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року за ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 362, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч.1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького районного суду Вінницької області, згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 05.07.2019 року, надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року за ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 362, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч.1 ст. 396 КК України та після автоматичного розподілу справ передано судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 і ухвалою судді від 19.07.2019 року прийнята до свого провадження.
У вказаній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року за ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 362, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч.1 ст. 396 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_4 посилається на те, що про існування вищевказаної постанови вона не знала і не могла знати. Разом із супровідним листом №17/7-1706-10 від 15.02.2019 року за підписом начальника відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 надійшли копії 2-х постанов на 10-ти аркушах (по 5 аркушів в кожній); від 16.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002487 (на 5 арк.) та від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002013 (на 5 арк.) і зазначено: «Додаток на 10-ти арк.».

При огляді оскаржуваної постанови від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року ОСОБА_4 виявлено, що дана постанова містить 5 аркушів з номерами сторінок №1, №2, №12, №13, №14, тобто, в постанові відсутні дев`ять сторінок тексту: сторінки №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11.

Вказану постанову слідчого скаржник вважає такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Грубі порушення норм кримінально процесуального законодавства у кримінальному провадженні № 0002013, повна відсутність слідчих дій, неправильність досудового слідства, невжиття передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, допущені слідчим ОСОБА_5 , та, як наслідок, що недопустимо Конституцією України, погіршення правового становища незабезпечених та соціально незахищених фізичних осіб однієї сім`ї, потерпілих від злочинів організованих та службових осіб за попередньою змовою, не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Зокрема, в даному кримінальному провадженні № 0002013, в якому слідчий ОСОБА_7 особисто надав ОСОБА_4 статус потерпілої та з прямим умислом до цих пір разом зі слідчим ОСОБА_5 позбавляють її та членів її сім`ї права на відшкодування (компенсацію) істотної майнової та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями в 44-х кримінальних провадженнях станом на 28.02.2019 року та в кримінальному провадженні за № 0002013, шляхом злочинної діяльності та злочинної бездіяльності по визначенню соціально небезпечних організованих груп за попередньою змовою, з метою злісного не надання їм статусу підозрюваних, обвинувачених, користуючись своїм службовим становищем та сприяють укриттю їх злочинів, через що самі скоїли сукупні тяжкі закінчені злочини передбачені ст. ст. 11,12,13 розділу III та ст. ст. 256, 364, 365, 382, 396 Особливої частини Кримінального кодексу України.

Так, всупереч ст. 9 КПК України, слідчим ОСОБА_5 умисно не проведено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне, об`єктивне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, що свідчить про безвідповідальний, формальний підхід слідчого та його процесуальних керівників прокурорів до розслідування кримінального провадження, їх упередженість, бездіяльність та є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчим прийнято злочинне рішення про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року, яке не грунтується на достатніх, належних та допустимих доказах: слідчий ОСОБА_5 ніяких слідчих дій не проводив в кримінальному провадженні № 0002013, а в постанову від 20.11.2018 року він повністю переписав текст попередньої незаконної постанови від 22.12.2016 року старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області, радника юстиції ОСОБА_8 про закриття іншого кримінального провадження № 0002487 від 20.09.2016 року, яка була скасована ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2017 року.

Слідчий ОСОБА_5 не здійснив досудового розслідування сукупності тяжких закінчених та особливо тяжкого злочинів групи службових осіб за попередньою змовою правоохоронних органів та суду шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, чим грубо порушив вимоги розділу ІІІ КПК України, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, керував ними та бажав їх настання.

Оскаржувана постанова виготовлена та підписана невідомою ОСОБА_4 службовою особою - старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , якого вона жодною разу не бачила, їй невідомо про його участь в даному кримінальному провадженні, він жодного разу її не викликав, але постановив процесуальний документ, яким оформив своє рішення під час провадження досудового розслідування.

12.02.2019 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області задоволена скарга ОСОБА_4 від 06.09.2018 року на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 27 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання № 2 потерпілої ОСОБА_4 від 13.06.18 року про зміну правової кваліфікації злочину з ст. 366 на ст. ст. 366, 364 та 382 ККУ в кримінальному провадженні № 0002013 від 02.08.2016 року.

Внаслідок однобічності і упередженості досудового слідства слідчим ОСОБА_5 порушені вимоги ст. ст. 91-94 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, обов`язок доказування та збирання і оцінка доказів. При наявності протиріч чи неточностей в показах ОСОБА_4 та показах всіх, на кого вона скаржилась, необхідно було провести одночасний допит її та тих осіб, чиї поки відрізняються від показів ОСОБА_4 , але цього не було зроблено, чим порушені вимоги ст. 224 КПК України.

Дана постанова старшого слідчого в особливо важливих справах ОСОБА_5 прийнята передчасно, так як не встановлені всі обставини подій відносно ОСОБА_4 - по всіх справах необхідно було допитати її і допитати всіх, на кого вона скаржилась, але цього не було зроблено.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є необгрунтованою, немотивованою та передчасною, оскільки не відповідає передбаченим ст. 110 КПК України вимогам закону, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови: наряду з іншими реквізитами постанова слідчого ОСОБА_5 не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, не наведено обгрунтованих мотивів, відповідно до яких слідчий закрив кримінальне провадження.

При винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано правової оцінки обставинам, повідомленим ОСОБА_9 від злочинів в 44-х кримінальних провадженнях в її заяві від 28.05.2016 року на підставі якої була постановлена ухвала Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року щодо внесення відомостей до ЄРДР, а також в показах ОСОБА_4 від 11.10.2016 року та від 27.07.2017 року, наданих слідчому ОСОБА_7 під час допиту ОСОБА_4 в статусі потерпілої в кримінальному провадженні № 0002013.

Постанова слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року підлягає скасуванню, оскільки постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови є злочином, що посягає на встановлений порядок здійснення правосуддя, відповідальність за який встановлена статтею 375 КК України.

В рамках кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року слідчому ОСОБА_5 необхідно було особливо ретельно з`ясовувати факт невідповідності судового рішення за завідоме постановлення якого настає відповідальність судді згідно ст. 375 КК України, вимогам матеріального, процесуального закону, фактичним обставинам справи.

Оскаржувана постанова є необгрунтованою, немотивованою та передчасною, оскільки слідчий ОСОБА_5 не навів обгрунтованих мотивів, відповідно до яких він закрив кримінальне провадження та повністю знехтував усіма відомостями та не надав правової оцінки обставинам, повідомленим ОСОБА_4 в її заяві від 28.05.2016 року про вчинення сукупності закінчених тяжких та закінченого особливо тяжкого злочинів, на підставі якої розпочато кримінальне провадження № 0002013 від 02.08.2016 року; в її показах від 11.10.2016 року та від 27.07.2017 року, як потерпілої від злочинів, з яких вона повідомила про неналежне проведення досудових розслідувань в 44-х кримінальних провадженнях, в яких вона визнана судом та прокуратурою потерпілою від злочинів, допущеної суттєвої тяганини в них упродовж 7-ми років, умисно злісного невиконання органами досудового розслідування через отримані ними хабарі понад 37-ми судових рішень, 6-ть постанов та 20- ть клопотань, внесення брехливих відомостей до постанов слідчих та судових рішень Іменем України , надання відповідей з брехливими відомостями ОСОБА_4 та іншим.

Слідчий ОСОБА_5 в досудовому слідстві в кримінальному провадженні № 000201З від 02.08.2016 року не встановив правомірності діянь кожного з службових осіб, мотиви, з яких він відкинув усі докази потерпілої. З постанови слідчого видно, що слідчий ретельно не дослідив і не дав оцінку кожному наданому ОСОБА_4 доказу як окремо, так і в сукупної з іншими доказами. При тому, що нею чітко названо прізвища конкретних службових осіб в своїй заяві про злочини від 28.05.2016 року, на підставі якої розпочато кримінальне провадження 0002013 від 02.08.2016 року та в її показах від 11.10.2016 року та від 27.07.2017 року, як потерпілої від сукупності закінчених тяжких та закінченого особливо тяжкого злочинів. При цьому, слідчий не обгрунтував свої твердження конкретними фактами порушень закону, наданими потерпілою ОСОБА_4 і не вказав, чи є ці порушення суттєвими; умисно не з`ясував яким чином відбулися сукупні тяжкі закінчені та особливо тяжкий закінчені злочини проти життя ОСОБА_4 та здоров`я та інші; умисно не встановив осіб, які його вчинили, тому в даному кримінальному проваджені, як і в інших 43-х, немає підозрюваних чи обвинувачених, не відшкодована ОСОБА_4 істотна шкода, завдана кримінальними правопорушеннями.

Слідчий ОСОБА_5 умисно не перевірив достовірність показань слідчого судді ОСОБА_10 , щоб перешкодити розвитку і завершенню доказування у кримінальному провадженні, чим грубо порушив вимоги ст. 94, 96 КПК України та надав можливість уникнути кримінальної відповідальності названому слідчому судді разом з головою Вінницького міського суду Вінницької області слідчим суддею ОСОБА_11 . Шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій слідчий ОСОБА_5 не здійснив досудового розслідування сукупності закінчених тяжких та закінченого особливо тяжкого злочинів групи службових осіб за попередньою змовою правоохоронних органів та суду, чим грубо порушив вимоги розділу III КПК України, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, керував ними та бажав їх настання. Злісно порушив право на захист прав, свобод і законних інтересів, не забезпечив справедливого і неупередженого розгляду справи з метою залишити ОСОБА_4 в небезпечному для життя стані із загрозою фізичної розправи над нею та її сім`єю з позбавленням майна за борги за комунальні послуги.

Закриваючи провадження за відсутності складу злочину, слідчий не вказує які складові частини складу злочину відсутні в діянні осіб.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали, мотивуючи їх обставинами, викладеними в ній, просили скаргу задоволити, судове засідання просили не фіксувати технічними засобами.

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницької області молодший радник юстиції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, суд вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 20.11.2018 року закрито кримінальне провадження № 0002013 від 02.08.2016 року, в зв`язку із встановленням відсутності у діяннях службових осіб Генеральної прокуратури України, прокуратури Вінницької області, прокуратури м. Вінниці, прокуратури м. Києва, ГУНП у Вінницькій області, Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, СБУ, УСБУ у Вінницькій області, НАБУ, МВС України, Національної поліції України, Печерського РВ ГУМВС України в м. Києві, суддів Вінницького міського суду, Апеляційного суду Вінницької області, посадових осіб Державної інспекції з питань праці, Державної інспекції навчальних закладів України, посадових осіб міністерства внутрішніх справ та інших посадових та службових осіб, на яких вказує ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 362, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч.1 ст. 396 КК України
Підставою для закриття кримінального провадження, згідно оскаржуваної постанови стало те, що до показань ОСОБА_4 слідство ставитися критично, оскільки, факти, викладені в її заявах, скаргах, показаннях про вчинення кримінальних правопорушень окремими службовими особами, в тому числі щодо торгівлі ними кримінальними провадженнями та отримання неправомірної вигоди, нічим не підтверджується, а є лише припущенням ОСОБА_4 . Будь яких доказів, в тому числі щодо спричинення їй шкоди, ОСОБА_4 слідству не надано, а у ході здійснення досудового розслідування слідством не здобуто жодних доказів, які б могли свідчити про вчинення злочинів будь ким з осіб, зазначених в її заявах.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, передчасно дійшов висновку про відсутність в діянні складу злочину, не провів необхідні слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

Перелік слідчих дій не є вичерпним, у разі необхідності слід вжити інші, передбачені КПК України, заходи щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин провадження, розкриття злочину та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задоволити .

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 20.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0002013 від 02.08.2016 року за ч.1 ст. 361, ч.1 ст. 362, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 375, ч.2 ст. 376, ч.1 ст. 396 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1