Дата документу 06.08.2019 Справа № 324/1544/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/291/19
Єдиний унікальний № 324/1544/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.186 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. І.Франко Пологівського району Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 26.02.2009 за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі; постановою Кіровського міського суду Донецької області від 03.03.2010 визначений порядок застосування покарання за сукупністю всіх невиконаних вироків, згідно ст.71 КК України до покарання, призначеного за останнім вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 26.02.2009 року, частково у виді 2 років позбавлення волі приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 03.11.2008 і остаточно до відбуття покарання призначено 10 років позбавлення волі; ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.10.2016 звільнений умовно-достроково від відбування покарання, не відбутий строк покарання у виді позбавлення волі 1 рік 6 місяців 5 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за сукупністю вироків Пологівського районного суду Запорізької області від 03.11.2008 року та Сімферопольського районного суду АР Крим від 26.02.2009 року, і остаточно до відбуття призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 395,48 грн.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.
Вирішена доля речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Згідно зі змістом вироку, 18.08.2017 приблизно об 11 год. 55 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через відкриті ворота зайшов на територію свиноферми ТОВ «Стелсі», що розташована по вул. Зарічній, 2а, с. Українське Пологівського району Запорізької області. Після чого пройшов через відчинені двері до відгодівельного приміщення свиноферми з метою пошуку роботи, де побачив велосипед «Комфорт-Дорожник», який належить ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та корисливої мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв руками вищевказаний велосипед, проте до початку руху був помічений сторожем свиноферми ТОВ «Стелсі» ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що був виявлений ОСОБА_9 , не реагуючи на вимоги останньої зупинитися та повернути викрадене, продовжуючи свій злочинний умисел, сів на велосипед та виїхав за територію свиноферми ТОВ «Стелсі», отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном. При цьому вищевказані дії ОСОБА_7 переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Згідно висновку експерта №10-1240 від 05.10.2017 ринкова вартість велосипеда «Комфорт-Дорожник» червоного кольору, з урахуванням втрати якості в зв`язку з експлуатаційним зносом, а також пошкодженнями, виниклими внаслідок впливу зовнішніх факторів, на момент вчинення злочину може складати 1046,67грн. Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1046,67грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, а також обставин щодо його особи, просить вирок місцевого суду змінити в частині призначеного покарання і застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що задоволенню не підлягає; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував характер дій обвинуваченого, суспільну небезпеку вчиненого ним, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, обставинами, які обтяжують покарання, визнано рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, судом також враховано особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, даний умисний злочин середньої тяжкості вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за місцем проживання характеризується позитивно, в той же час судом також враховано думку потерпілої, та на підставі вказаних обставин в своїй сукупності суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого повинно проходити в умовах ізоляції від суспільства, тому призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції враховано та належним чином оцінені всі обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі. Обрана міра покарання, відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи та особі обвинуваченого.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.71 КК України також призначено правильно. Його розмір на переконання колегії суддів, є справедливим і достатнім для досягнення мети покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4