Справа № 646/2894/18
Провадження № 1-кп/643/594/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинувачегого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому cудовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002359 від 02.11.2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про зміну запобіжного заходу - з тримання під вартою на будь-який інший, не по`вязаний з триманням під вартою (домашній арешт). Обгрунтовуючи. свої вимоги пояснив, що має соціальні зв`язки - мати похилого віку, до брання запобіжного заходу працював, але без офіційного оформлення. Він не має наміру переховуватися від суду і впливати на свідків. Крім того, має захворювання - туберкульоз.
Захисник підтримав заявлене клопотання, наполягав на його задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти зміну запобіжного заходу, заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вказуючи на наявність ризиків.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливість переховування обвинуваченого від суду, продовжують існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя. Заявлені прокурором ризики ймовірного впливу обвинуваченого на свідків також продовжують існувати, судове слідство ще не завершене перед судом заявлено клопотання про допит свідків.
З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечним.
Пунктом 1статті 5 Європейської конвенції з прав людинипередбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Суд вважає, що обвинувачений, який не одружений, не має дітей, офіційно не працевлаштований, може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинені кримінальні правопорушення. Він також може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливаючи на свідків у цьому кримінальному провадженні, щоб уникнути можливої кримінальної відповідальності за скоєне.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд, враховуючи наведене вище, вважає його таким, що не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись 176-178, 182, 183, 193-196, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на два місяці, тобто до 10.09.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1