КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

14 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_6
за участю сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що тримається під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 17 жовтня 2019 року включно в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 38 420 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 20.08.2019 р. подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2019 р. щодо нього скасувати та постановити апеляційним судом нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не врахував відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, оскільки відсутні докази його причетності до даного злочину.

Зазначає, що суд однобічно врахував ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки немає підстав вважати, що він буде переховуватись від правоохоронних органів, вчиняти інші правопорушення, впливати на свідків.

Звертає увагу на те, що він має постійне місце проживання, малолітнього сина та родину, окрім того має хронічні захворювання, які потребують постійного стаціонарного лікування.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин викладених в ухвалі суду та доводах в апеляційній скарзі обвинуваченого, пояснення обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив про їх задоволення; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити без змін ухвалу місцевого суду, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів керується наступним.

В провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під 0002035 від 16.03.2019 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 17 жовтня 2019 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 38 420 грн.

Як визнав установленим в ухвалі суддя, залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) і на це вказують такі обставини: характер системних протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована слідством підозра, обґрунтованість якої не спростовується вже дослідженими судом доказами, в тому числі відео матеріалами фіксацій подій; мотиви, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставляться йому у провину. Є також достатньо підстав вважати, що обвинувачений зможе ухилитися від суду з огляду на його репутацію (судимості, вчинення злочину під час іспитового строку). Крім того, судом враховано тяжкість злочинів в яких ОСОБА_5 обвинувачуються, дані про його особу, які не впливають на висновки суду, вважав за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, а тим більше особисте зобов`язання, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі "Лабіта проти Італії" п. 153). При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до у ваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, за яким пред`явлено обвинувачення, існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції завершено, оскільки ухвалено вирок щодо ОСОБА_5 , підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі обвинувачений відносно відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, судом першої інстанції не було враховано вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, зокрема відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то ці обставини були враховані судом під час продовження запобіжного заходу, тим паче судом застосовано презумпцію на користь звільнення шляхом визначення розміру застави.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалусуду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2019 року, якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 17 жовтня 2019 року включно, з одночасним визначеннямальтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 гривень у національній грошовій одиниці України, а також покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 а й л о Т. М. Ю д е н к о