Справа № 489/5557/19
Номер провадження 1-кс/489/2532/19
У Х В А Л А
16 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 із секретарем судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2001 року народження та батьків інвалідів ІІІ групи, не працюючого, інваліда ІІ групи, учасника бойових дій, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 13.10.2019 р. близько 19.45 год., керуючи автомобілем KIA Magentis номерний знак НОМЕР_1 , у темний час доби, рухаючись по сухій, чистій ділянці проїзної частини пр. Богоявленського, зі сторони вул. Пограничної у напрямку вул. Кузнецької в м. Миколаєві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по пр. Богоявленському, 4 в м. Миколаєві, грубо порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним автомобілю, продовжив рух та скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які перетинали проїзну частину пр. Богоявленського в м. Миколаєві, з права на ліво, відносно напрямку руху автомобіля KIA Magentis номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , в межах дії пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 Правил дорожнього руху України, в результаті чого останнім спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді політравм, з якими їх поміщено до реанімаційного відділення.

14.10.2019 р. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у вказаному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Дослідивши надані прокурором матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, вважаю, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що частково підтверджується показами самого підозрюваного, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.10.2019 р. та схемою до нього.

Проте, вважаю недоведеними обставини існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у вказаному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, прокурором не доведено існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки прокурор доводив існування цього ризику лише фактом вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його тяжкістю та припущеннями, щодо намагання підозрюваного вчинити такі дії, що з урахуванням відомостей про відсутність у підозрюваного судимостей, відомостей про наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його репутації, що ніким не спростовано, жодним чином не доводить та не може доводити наявність вказаного ризику.

У судовому засіданні підозрюваний зазначив, що місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав, особисто викликав швидку медичну допомогу, повністю визнає вину та у вчиненому щиро кається.

За умов не доведення такого ризику та посилання сторони обвинувачення тільки на певну тяжкість злочину, приймаю до уваги, що відповідно до позиції неодноразово викладеної у рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, відповідно до вимог ст.9 КПК України, зокрема у рішенні "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

Також, жодним доказом не доведено, що підозрюваний впливав на свідків, потерпілих або експертів, чи намагається здійснити такий вплив та більш того, у клопотанні слідчого, в супереч вимогам п.5 ч.1 ст.184 КПК України, відсутнє будь-яке посилання на існування обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризику впливу підозрюваного на потерпілих та експертів, не зазначено на кого саме зі свідків він може здійснити вплив, що з урахуванням відсутності вимоги слідчого щодо встановлення при застосуванні запобіжного заходу відповідних обмежень утримання спілкування зі свідками та потерпілими, вказує, що наявність такого ризику і для органів досудового розслідування є малоймовірною.

Посилання слідчого на можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, не знайшли свого підтвердження, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, інших доказів про наявність зазначеного ризику слідчим не надано.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

В зв`язку з не доведенням наявності існування ризиків, зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України, враховуючи вимоги ч.3 ст.194 КПК України, вважаю достатнім зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду.

При цьому, приймаю до уваги, що ОСОБА_5 , хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілих, але має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, є інвалідом ІІ групи, учасником бойових дій, не судимий, повністю визнає вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.193, 196, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: