ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/1221/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2034/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 08 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , без участі інших учасників належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 03 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 03 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, одруженого, непрацюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, за проведення експертиз № 44 від 13.02.2018 в сумі 1144 грн., та № 4442 від 28.02.2018 в сумі 3432 грн.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

ОСОБА_7 визнано винним судом та засуджена за те, що він:

09 вересня 2017 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, знаходячись на подвір`ї свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_8 , який в той час перебував на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , взяв з цегляної прибудови, яка розташована зліва біля входу у домоволодіння, пневматичну гвинтівку калібру 4,5 мм та умисно здійснив один постріл з вказаної гвинтівки в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим спричинив останньому, тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого сліпого кульового поранення грудної клітини спереду зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений просить скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження, повторно в судовому засіданні дослідити обставини та докази, в задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 відмовити, речовий доказ пневматичну гвинтівку з оптичним прицілом повернути володільцю.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 не доведена, оскільки судово медична експертиза проведена з рядом порушень, балістична експертиза була зроблена виключно стосовно технічніх характеристик гвинтівки, але балістична експертиза не затверджує що саме з цієї гвинтівки було зроблено постріл. Також вироком суду не встановлено і не доведено прямого умислу в діях обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вважає, що вирок суду ухвалено на підставі доказів, які є недопустимими.

Також автор апеляційної скарги зазначає про неповноту досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того вказує, що покарання ОСОБА_7 призначено з порушенням ст.65 КК України оскільки, судом не встановлено жодної обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Автор апеляційної скарги оспорює застосування до нього спеціальної конфіскації оскільки, відповідно до ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю.

Також на думку апелянта судом необґрунтовано цивільний позов потерпілого, оскільки судом не було з`ясовано жодного з питань, що стосується моральної шкоди і не наведені мотиви в чому саме полягає моральна шкода.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, в частині доведеності вини та правильності кваліфікації щодо виду та розміру призначеного покарання вирок є законним і обґрунтованим. Стосовно доводів апеляції про повторне дослідження в судовому засіданні ряду доказів, жодної підстави про додаткове дослідження доказів в суді апеляційної інстанції не наведено. Окрім того судом правильно дана оцінка всіх доказів, вважає всі докази у вироку законними, вмотивованими та допустимими.

Потерпілий просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора та потерпілого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Судом першої інстанції,враховано відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також взято до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується добре, не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Зважаючи на позицію потерпілого, з врахуванням ставлення обвинуваченого до кримінального правопорушення (злочину), відсутність відшкодування ним моральної шкоди потерпілому, спосіб вчинення злочину, а саме - використання пневматичної зброї з оптичним прицілом, який забезпечує точність влучення в ціль, а також враховуючи місце розташування поранення потерпілого - грудна клітина спереду зліва (м`які тканини на рівні 3-го міжребер`я), суд дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_7 у вигляді обмеження волі - на думку суду, саме таке покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових злочинів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 2 років обмеження волі.
В суді першої інстанції допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не визнав у повному обсязі, але його винуватість підтверджується доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 , поясний, що робив ремонтні роботи на даху будинку АДРЕСА_1 , що межує з подвір`ям обвинуваченого. Ремонті роботи він розпочинав зранку, близько з 08 години 00 хвилин та з цього приводу, обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово викликав співробітників поліції, проте, жодного разу протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього не складалось. 09 вересня 2017 року, це був суботній день, вранці, він з ОСОБА_9 прийшов продовжувати ремонтні роботи. Піднявся на конструкцію «козли», яка приставлена до даху, звідки хотів зняти дошку. Обвинувачений знаходився від нього на відстані 6-7 метрів, він знаходився від землі на відстані 3-3,5 м. Побачив, як ОСОБА_7 взяв рушницю, яка знаходилась в придомовій будівлі, прицілився в оптичний приціл та здійснив постріл. ОСОБА_9 не встиг дійти, тому не міг побачити як здійснює постріл обвинувачений.
Дані показання підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2017 розпочатого об 11 годині 40 хвилин, за участю потерпілого ОСОБА_8 з фотоілюстраціями до нього (а.с. 108-113), під час проведення якого потерпілий детально показав та розказав на місці події обставини спричинення йому тілесних ушкоджень.
Докази щодо встановлених фактичних обставин та показання потерпілого знайшли повне підтвердження у поясненнях свідка ОСОБА_9 та висновками експерта № 1141-А/17 від 25.10.2017 (а.с.121-122).
Судом надано оцінку запереченням сторони захисту в тій частині, що дана судово-медична експертиза проведена з порушеннями в зв`язку з тим, що потерпілий не з`явився на судово-медичне обстеження, й судові знімки ним не були надані. Проте, як вбачається з висновку експерта та її показань, наданих в судовому засіданні, висновок нею був зроблений на підставі медичної карти ОСОБА_8 , в тому числі з дослідженням рентгенограм від 09.09.2017 та 11.09.2017.
Також судом надано оцінку запереченням обвинуваченого в тій частині, що під час проведення вказаної експертизи не встановлено який саме чужорідний предмет виявлено в грудній клітині ОСОБА_8 , й не встановлено, що ним є куля, оскільки згідно рентгенограм, при дослідженні, вбачається тінь чужорідного тіла металевої щільності, «грибовидної» форми розміром до 0,7х0,5 см, але згідно пояснень експерта ОСОБА_10 в судовому засіданні «висновок, що в даному випадку це поранення є кульовим й вона зробила виходячи з глибини, на якій знаходився предмет металевої щільності, а саме в м`яких тканинах на рівні третього міжребер`я, куди він міг потрапити тільки з застосуванням зброї».
Крім того, судом взято до уваги висновок експерта № 450-МК/17від 18.12.2017 щодо проведення судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_8 (а.с. 100-102), згідно якого, на чоловічій сорочці, по передній поверхні у верхньому відділі зліва виявлено пошкодження невизначеної форми, декілька наближене до круглої з незначним дефектом трикотажу в центрі (ознака «минус-тканина»), яке має нерівні, зволокнені краї, кінці пошкоджених виступаючих у просвіт ниток знаходяться на різних рівнях, а також вбачається витягнута в бік виворітної поверхні скручена та разволокнена нитка (стовпчик трикотажу) до якого прилиплений засохлий епідерміс шкіри. Слідів супутніх факторів пострілу (порошинок, кіптяви, мікроосколків металу, ознак термічної дії), та склад металізації в пошкодженні не виявлено. Таким чином, встановлено пошкодження сорочки, яке має ознаки «пневмострільного», про що також свідчать відомі обставини (пошкодження здійснено пострілом з пневматичної гвинтівки, що спричинило сліпе кульове поранення грудної клітини). Вказаному пошкодженню на одязі є відповідне по локалізації ушкодження на тілі потерпілого, яке знаходиться на грудній клітині «в проекції переднього відрізка 3-го ребра, в м`яких тканинах», де виявлено при рентгендослідженні тінь чужорідного тіла металевої густини, «грибоподібної» форми, розмірами приблизно 0,7х0,5 см) куля.
Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами:протоколом огляду місця події та фотоілюстрацією до нього від 09.09.2017, проведеного за участю понятих (а.с. 85-89),протоколом огляду місця події від 09.09.2017 та фотоілюстрацією до нього від 09.09.2017, проведеного за участю понятих (а.с. 91-95),-висновком експерта № 44 від 13.02.2018 (а.с. 105-107),висновком додаткової експертизи № 4442 від 28.02.2018 (а.с. 115-120), які досліджені та взяті до уваги в суді першої інстанції.
Показання потерпілого, свідка є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються висновком експерта та даними, що зафіксовані в протоколі слідчого експерименту з участю потерпілого від 27.12.2017 року, в ході якого він показав та розказав на місці події обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, та повністю підтвердив покази, які надав в судовому засіданні.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належно оцінив зібрані у справі й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення та дійшов вірного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Колегія суддів не приймає доводи апеляції обвинуваченого щодо наявності припущень у висновку експерта № 1141-А/17 від 25.10.2017 року, оскільки обвинувачений неточно наводить висновок експерта та дає йому довільне своє тлумачення.

Між тим характер тілесних ушкоджень, про які йде мова у згаданому висновку експерта, механізм та предмет їх нанесення, за своїми індивідуальними ознаками повністю співпадають з показами потерпілого та свідків.

Крім того, на думку колегії суддів, висновок експерта поряд з іншими доказами обґрунтовано був покладений в основу висновків суду щодо винуватості обвинуваченого.

Відомостей які б спростовували такі висновки суду стороною захисту не надані.

Виходячи з наведеного, на підставі аналізу всіх зібраних та ретельно перевірених в суді першої інстанції доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях обвинуваченої складу вищевказаного кримінального правопорушення та призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ст.1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), загальними підставами відповідності за завдану моральну шкоду є спричинення моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями особи, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 - цивільного відповідача, у спричиненні неправомірних дій цивільному позивачу, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та винні дії обвинуваченого знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з моральною шкодою, що була спричинена цивільному позивачу ОСОБА_8 , тому, суд вважає, що моральна шкода в даному випадку це витрати немайнового характеру, які цивільний позивач зазнав внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних йому незаконними діями цивільного відповідача ОСОБА_7 .

Оскільки судом встановлено заподіяння обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_8 , то обґрунтовано судом частково задоволено позов про стягнення з обвинуваченого витрат цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_7 , а саме - в розмірі 11 000 гривень.

Крім того, згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у фізичному болю, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Під час розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому завдано фізичного болю та моральних переживань.

Вирішуючи питання про доведеність цивільного позову потерпілого колегія суддів виходить з того, що при судовому розгляді правильно встановлено, що потерпілий лікувалася стаціонарно відділення політравми ХМКЛШНМД ім. Мещанінова з 09.09.2017 по 11.09.2017, виписаний під нагляд хірурга за місцем проживання з діагнозом «непроникаюче кульове поранення грудної клітини».

Таким чином, не викликає сумніву і те, що потерпілому був спричинений фізичний біль, він вимушений був докладати додаткових зусиль для організації життя, через перебування в лікарні, обґрунтовано відчував, через дії обвинуваченого, образу, витрачав особистий час на слідчі дії та судовий розгляд.

За таких обставин, стягнута на користь потерпілого сума на відшкодування моральної шкоди у розмірі 11000 гривень відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Стосовно апеляційної вимоги обвинуваченого щодо застосування конфіскації пневматичної гвинтівки з оптичним прицілом у власність держави, колегія суддів погоджується з висновком районного суду,що долю речових доказів, судом вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування та закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 03 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого,- залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч. 1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ ____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4