____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2424/18
Провадження № 1-кп/520/241/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2019 року

Київський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003888 від 16.09.2017 року та за №0000919 від 29.11.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Тбілісі, Республіка Грузія, громадянина України, з вищою освітою, на час інкримінованого кримінального правопорушення працюючого директором Комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський дитячий оздоровчо-спортивний комплекс «Вікторія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.270, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в с.Знаменськ, Гвардійського району Калінінградської області, Росія, громадянки України, з вищою освітою, на час інкримінованого кримінального правопорушення працюючої заступником директора з навчально-виховної роботи Комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський дитячий оздоровчо-спортивний комплекс «Вікторія», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представники потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час з підстав, зазначених в письмовому клопотанні, на які він послався в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти заявленого клопотання, вказавши, що хоча на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, значно зменшились, однак для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисника та вважала за доцільне продовжити дію застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_13 підтримав позицію прокурора та просив відмовити в заявленому стороною захисту клопотанні.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтримали позицію прокурора.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_14 вважала за можливе частково задовольнити клопотання сторони захисту та змінити застосований до обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Потерпілий ОСОБА_11 підтримав позицію свого представника та вважав за можливе частково задовольнити клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання захисту, суд приходить до наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

ОСОБА_3 перебуває під вартою з 18 вересня 2017 року, тобто 2 роки 2 місяці 21 день.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Так, на даній стадії судового провадження допитано потерпілих, обвинувачених та майже всіх свідків, вивчено матеріали кримінального провадження, а відтак, ризики, передбачені п.2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду перестали існувати.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень за ч.2 ст.270, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання про наявність хоча і мінімального, але ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від суду.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено судом під час судового розгляду, обвинувачений має постійне місце проживання на території м.Одеси, відомостей про те, що обвинувачений раніше переховувався від органів досудового розслідування чи суду в рамках цього чи іншого кримінального провадження у суду не має, враховуючи вік обвинуваченого, його стан здоров`я, та ту обставину, що на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження майже завершено, а обвинувачений тримається під вартою більш ніж 2 роки, та з урахуванням викладеного в сукупності, керуючись ст.ст.3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372, 132, 177, 178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши його носити електронний засіб контролю та цілодобово не залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: за першою вимогою прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду та утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ГУ НП в Одеській області.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом два місяця, тобто до 09.02.2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця ув`язнення обвинуваченого та відповідній посадовій особи ГУ НП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1