Справа № 750/7078/19
Провадження № 1-кс/750/3451/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003733 від 20.06.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2019 року до суду, засобами поштового зв`язку, надійшло клопотання слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 від 21.06.2019 року, яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на автомобіль марки AUDI A8, р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серія НОМЕР_2 , комплект ключів від вказаного автомобіля, які належать ОСОБА_4 , заборонивши власнику відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Тоді як, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Однак, слідчий, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, вказує, що майно, яке на його думку належить арештувати, було вилучене 20.06.2019 року під час огляду місця події, на підтвердження чого до матеріалів клопотання надано копію вищевказаного протоколу, проте з невідомих підстав, у порушення вказаних вимог закону, слідчий просить проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться дані речі.

Більш того, у клопотанні слідчим зазначена мета накладення арешту на вказане майно, як забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, а також використання зазначено майна під час проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, оскільки такі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як слідує з долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, таке було розпочато за ч.1 ст. 190 КК України, за зверненням ОСОБА_5 , який просить вжити заходів до ОСОБА_6 , якому останній передав для послідуючого продажу належний заявнику автомобіль марки Ауді А8 д.н.з. НОМЕР_1 , але останній, продавши його, гроші не повернув, а шахрайським шляхом заволодів ним.

Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий у своєму клопотанні, яке погоджено прокурором, лише цитує зазначені норми Кримінального процесуального Кодексу України, при цьому жодного обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що всі зазначені у клопотанні речі та предмети дійсно відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не наводить, і суджень, які дають підстави вважати, що такі речі та предмети є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, не висловлює, зазначаючи лише про те, що в рамках кримінального провадження необхідно провести судово-автотоварознавчу, судово-дактилоскопічну та судово-трасологічну експертизу транспортного засобу. Тоді як стосовно іншого майна такі відомості взагалі відсутні, а рівно як і не надано належного аргументування того, які слідчі дії будуть проведені з іншим вилученим майном, окрім транспортного засобу, відомості за результатами проведення яких, будуть використані як доказ з метою доведення обставин, які підлягають доказуванню.

Недодержання зазначених вимог є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1