справа №619/2164/19
провадження №1-кп/619/322/19

ВИРОК
іменем України

10 червня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000613 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
03 травня 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 прибув до торгівельного залу, розташованого на першому поверсі торгівельно-розважального комплексу, який знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район смт Мала Данилівка вул. Кільцевий шлях №4-А, та орендується ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», . Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пройшов до відділу з продажу продовольчих товарів, де реалізуючи корисливий мотив та переслідуючи мету збагачення, за рахунок чужого майна, впевнився у тому, що його подальші дії, ніким помічені не будуть, взяв з полиць вказаного магазину два батончики «Vegan Protein Cappuchino» вагою по 40 г вартістю 22,50 грн кожен, а також одну упаковку кави «Jacobs» вагою 60 г вартістю 54,78 грн, після чого поклав вказані товари до полімерного кошику для продуктів, який раніше взяв із собою. Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, реалізуючи корисливий мотив ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із холодильними камерами, розміщеними у торгівельному залі за вказаною адресою, взяв одну упаковку з курячим філе «Міньйон» виробника «Наша ряба» загальною вагою 0,613 г вартістю 46,97 грн, а також дві упаковки з ескалопом з індички, виробника «Натурвіль» загальною вагою 0,765 г вартістю 137,32 грн, і також поклав їх до вказаного кошику та направився до примірювальної кімнати, що розташована у цьому ж торгівельному залі. При цьому, слідуючи до примірювальної кімнати, ОСОБА_4 взяв із собою прозорі полімерні пакети, що знаходились на металевій стойці у приміщенні цієї ж торгівельної зали. Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи у примірювальній кімнаті, впевнився у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, і з метою приховування факту вчинення злочину, сховав до кишені своєї куртки два батончики «Vegan Protein Cappuchino» кожен вагою по 40 г, а також одну упаковку кави «Jacobs» вагою 60 г, а фірмові упаковки курячого філе «Міньйон» виробника «Наша ряба» загальною вагою 0,613 г, а також упаковки з ескалопом з індички, виробника «Натурвіль» загальною вагою 0,765 г, пошкодив, після чого перепакував вказані товари до полімерних пакетів, щоб у подальшому, залишити місце події та розпорядитись викраденим майном на свій розсуд. У подальшому ОСОБА_4 , з метою реалізації та доведення свого злочинного умислу до кінця, прослідував до касової зони вказаного магазину, після чого, не оплативши вищевказані товари, які знаходились у кишенях його одягу, намагався покинути торгівельний зал, однак не зміг довести свій прямий умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони разом з викраденим майном. У разі доведення ОСОБА_4 свого прямого злочинного умислу до кінця, останній заподіяв би ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на загальну суму 284,07 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на крадіжку, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню доньку, дружина перебуває на обліку лікаря онколога.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України перебування на утриманні малолітньої доньки та сімейний стан, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в межах санкції частини цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року (справа №619/1711/19 провадження №1-кс/619/1003/19) було накладено арешт на майно.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд скасовує арешт вказаного майна, який був накладений під час досудового розслідування.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ по справі: два батончики «Vegan Protein Cappuchino» вагою по 40 г, одну упаковку кави «Jacobs» вагою 60 г, упаковку з курячим філе «Міньйон» виробника «Наша ряба» загальною вагою 0,613 г, дві упаковки з ескалопом з індички виробника «Натурвіль» загальною вагою 0,765 г, - які знаходяться на зберіганні у ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» вважати повернутим потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення в Харківському НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса експертизи №9667 від 16.05.2019 у розмірі 785 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1