Справа №621/3115/18
Пр. №1-кп/621/298/19
Ухвала
підготовчого судового засідання
30 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зіївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000848 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Володимирівка Волноваського району Донецької області, є громадянином України, має вищу освіту, є приватним підприємцем, зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у злочині, передбаченому частиною 3 статті 286 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта №0000848 від 08 серпня 2018 року ОСОБА_8 , обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.
Визначено дату і місце судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Під час підготовчого судового засідання представник потерпілих ОСОБА_7 , подав письмове клопотання підтримане потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
На обґрунтування клопотання зазначив, що існують ризики визначені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, вчинення нових злочинів ОСОБА_8 , звернув увагу на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за ч. 3 ст. 286 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 , просив вирішити вказане клопотання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на формальність та необґрунтованість його доводів.
Суд, вислухавши доводи сторін судового провадження з даного питання дійшов наступного:
Так, статтями 200 та 201 КПК України, встановлено порядок звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу та встановлено відповідні вимоги до таких клопотань.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Частиною 1 статті 201 КПК України, регламентовано право підозрюваного, обвинуваченого та захисника звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Тобто, можливість порушення питання про зміну обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого не віднесена законодавцем до процесуального права потерпілих чи їх представника.

Виходячи з наведеного суд не вбачає підстав для вирішення вказаного клопотання по суті та дійшов висновку про необхідність залишення його без розгляду.

Крім того, представником потерпілих було подані цивільний позов ОСОБА_4 , до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100,000 грн., упущеної вигоди в сумі 100000 грн. та моральної шкоди у розмірі 300000 грн., та позовна заява ОСОБА_6 , про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Так, на виконання пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, позивачами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , зазначено перелік документів, які додаються до позову, однак самі документи до суду не представлені, що є підставою відповідно до положень до ч. ч. 4, 5 ст. 128 КПК України, ст. 185 ЦПК України, залишення позовної заяву без руху та наданням строку для усунення недоліків.
Стороною захисту у судовому засіданні порушено питання про передачу обвинуваченому ОСОБА_8 , автомобіля марки Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом у справі та на який накладено арешт, що зберігається на території Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування клопотання захисник вказав на виконання вимог статті 290 КПК України, проведення всіх необхідних процесуальних, слідчих дій, можливість псуванням автомобіля.
Прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення клопотання з посиланням на відсутність підстав для передачі транспортного засобу обвинуваченому.
Потерпілі та їх представник також заперечували проти задоволення вказаного клопотання.
Вислухавши думку сторін судового провадження, дійшов наступного:
Згідно пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Враховуючи, що автомобіль марки Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у справі, а судове провадження не завершено, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , наведені в обґрунтування даного клопотання суд вважає неслушними та до уваги не приймає.
22 жовтня 2019 року у канцелярії суду зареєстровано письмове клопотання захисника ОСОБА_9 , про витребування від відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Харківській області матеріалів кримінального провадження №0001271.
Дане клопотання обґрунтоване необхідністю повного та всебічного з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка інкримінується ОСОБА_8 , враховуючи що вказане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР за частиною 2 статті 286 КК України відносно постраждалого ОСОБА_10 .
Прокурор, потерпілі та представник потерпілих висловили думки щодо необґрунтованості вказаного клопотання.
Суд, в свою чергу, вважає вказане клопотання передчасним, оскільки дослідження поданих сторонами судового провадження доказів передбачена на стадії процедури судового розгляду, тому приймає рішення про залишення клопотання без розгляду.
Крім того, захисник ОСОБА_9 , заявив, підтримане обвинуваченим клопотання про доручення персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_8 .
Так, згідно частини 1 статті 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає, що складання органом пробації досудової доповіді у даному кримінальному провадженні буде відповідати інтересам обвинуваченого, відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України.
На розсуд суду, окрім вищезазначеного, надійшла заява ОСОБА_11 , про залучення її у якості потерпілої у кримінальному провадженні, враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради №31 від 29 січня 2003 року її призначено опікуном над онуком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Так, ОСОБА_11 не представлено на розсуд суду документів, що підтверджують її ступінь зв`язку з ОСОБА_10 , на виконання вимог ст. 55 КПК України.
Сам по собі факт встановлення опіки не є підставою для визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні, враховуючи, окрім того, вік постраждалого ОСОБА_10 , та положення статті 243 Сімейного Кодексу України.
Тому суд, не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_11 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 55, 100, 314-317, 177, 181 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в :

1. Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13:00 годину 19 листопада 2019 року.
2. В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого, захисника, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
3. Клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.
4. Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху, надати п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви і роз`яснити, що у разі неподання позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, позовна заява підлягає поверненню.
5. Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху, надати п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви і роз`яснити, що у разі неподання позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, позовна заява підлягає поверненню.
6. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання обвинуваченому відмовити.
7.Клопотання захисника ОСОБА_9 про витребування від відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Харківській області матеріалів кримінального провадження № 0001271- залишити без розгляду, як передчасно заявлене.
8.ДоручитиЗміївському районному відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає в АДРЕСА_1 .

9.У задоволенні заяви ОСОБА_11 про визнання потерпілою відмовити.
10. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: