КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5155/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», де перебуває підозрювана ОСОБА_6 , апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.10.2019 року включно, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, в момент ДТП не була під дією наркотиків, алкоголю, вина не встановлена а ні експертизами, а ні іншими зібраними доказами, а тому підстав застосовувати найсуворіший запобіжний захід у слідчого судді не було.
Підозрювана зазначає, що слідчим суддею не було визначено розмір застави, чим фактично позбавлено можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.
Також захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим до підозрюваної ОСОБА_6 незаконно застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання та ухвала слідчого судді не містять жодного посилання на будь які докази, які б вказували на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 286 КК України, а також немає жодного доказу порушення Правил дорожнього руху останньою. В момент ДТП ОСОБА_6 не була під дією алкоголю або наркотиків, що підтверджується медичною документацією.
Слідчим суддею не було враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваної, наявність похилої матері на утриманні та постійного місця реєстрації. В порушення вимог законодавства слідчим суддею не визначено розмір застави, чим фактично позбавлено ОСОБА_6 внести її.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, заслухавши пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Слідчим управлінням ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000611 від 19.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням зазначено, що 19.08.2019 року, близько 13 год. 30 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Аudi» модель Q-5, реєстрацій номерний знак Швейцарської конфедерації НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київській в межах населеного пункту с. Гоголів Броварського району Київської області зі сторони вул. Винарського в напрямку до нерегульованого перехрестя із автодорогою Н-07 сполученням «Київ - Суми», в порушення вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року (далі - ПДР), згідно з яким «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»не виконала вимоги ПДР, а саме: п. 1.5 ПДР, відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»не діяла таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю або здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну» не була уважною під час керування транспортним засобом, не стежила за дорожньою обстановкою та не реагувала на її зміну, грубо ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу» розділу 33 (Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі) не надала перевагу автомобілю «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_10 , який рухався по вказаній автодорозі з сторони м. Суми у напрямку м. Києва, порушуючи вимоги п. 16.11 ПДР відповідно до якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» виїхала на вищезазначене перехрестя, в межах якого здійснила зіткнення із автомобілем «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_2 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.
19.08.2019 року ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
20.08.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
21.08.2019 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_13 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_14 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.08.2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.10.2019 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів на підтвердження причетності підозрюваної до інкримінованого їй кримінального правопорушення та не встановлення вказаної обставини слідчим суддею, не відповідають дійсності.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що сприщило смерть потерпілих, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України та конкретні обставини кримінального провадження.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть двох осіб - малолітньої дитини, 2013 р.н. та чоловіка 1982 р.н., може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваної та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, зокрема і ті, на які посилається захисник та підозрювана у своїх апеляційних скаргах, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Оскільки дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_15 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей, а тому доводи апеляційних скарг про порушення вимог законодавства в частині не визначення розміру застави ОСОБА_15 , колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_15 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_15 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника та підозрюваної, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_14 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.10.2019 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4