Справа № 202/5421/19
Провадження № 1-кс/202/8536/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
8 серпня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000309 від 12.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернулася з погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-поліетиленову упаковку з маркуванням, виготовленим заводським способом з наступним текстом, виконаним заводським способом: «ТОВ Дніпропласт» центр комплектації фасадного утеплення, виготовлено в Україні, гарантійний термін зберігання 12 місяців, червоними літерами текст : «ПСБ-С-25»… у кількості 5 штук;
-зразок плити полістирольної розміром 500х100х1000 мм;

-зразок плити полістирольної розміром 500х50х1000 мм;

-зразок плити полістирольної розміром 40х500х1000 мм;

-зразок плити полістирольної розміром 100х500х1000 мм;

-зразок плити полістирольної розміром 100х500х1000 мм;

-зразок плити полістирольної розміром 100х500х1000 мм;

-26 фрагментів аркушів з друкованим текстом (цінники та найменування товару).

Дане клопотання підлягає поверненню прокурору за наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз наведеної норми свідчить, що з метою забезпечення кримінального провадження, у тому числі збереження речових доказів, арешт накладається не на будь-яке майно, а щодо якого існують ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому частиною другою статті 171 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.

Зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету арешту відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Зазначене кореспондується з частиною 5 статті 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави арешту майна.
З цього логічним є висновок, що з огляду на засади кримінального провадження, зокрема диспозитивність кримінального процесу, слідчий суддя під час вирішення питання про арешт майна має перевірити наявність підстав для арешту, які зазначені у клопотанні слідчого або прокурора, а не визначати їх самостійно.
В даному випадку подане слідчим клопотання про арешт майна вищевказаним вимогам не відповідає.
Так, у клопотанні слідчого не зазначено підстави арешту вилученого під час огляду майна відповідно до положень статті 170 КПК України, а саме з клопотання не вбачається, що відносно цього майна існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо та з боку яких осіб.
Клопотання слідчого про арешт майна зводиться до загального цитування положень статті 170 КПК України.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Отже, у клопотанні слідчого, прокурора має бути зазначено власника або володільця майна, яке підлягає арешту.
Проте у поданому слідчим клопотанні про арешт майна власник або володілець вилученого майна не зазначений.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого про арешт майна необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин.
Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000309 від 12.03.2018 року, повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1