У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0001400 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Дане кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення до суду не надходило. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
У підготовчому засіданні учасники провадження висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Суд вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю: обвинуваченого, захисника, прокурора та свідків.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, визначених ч. 2 ст. 177 КПК України. Зокрема ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне провопорушення.
Обвинувачений та захисник просили обрати ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений вчинив злочин вперше і має постійне місце проживання.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та надане прокурором клопотання, колегія суддів приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
При обрані ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді триманні під вартою, колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри, що пред`явлена органом досудового слідства ОСОБА_6 щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, положення ст. 178 КПК України і приймає до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Крім того, колегія суддів враховує особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, не працюючий, не одружений, за даними слідства має двох неповнолітніх дітей, проте ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не надано доказів, що останні перебувають на його утриманні і потребують батьківської опіки, у зв`язку з чим можливо зробити висновок, про те, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних звязків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної та девіантної поведінки, та ухилення від явки особи до суду. ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, що свідчить про відсутність стабільних доходів та задовільний майновий стан. Має зареєстроване місце проживання, проте не підтверджено чи є він власником оселі, в якій проживає, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність у нього «зв`язку» з житлом, тобто з місцем де він постійно проживає/перебуває і де його можливо знайти.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують, та міжнародними контактами.
До того ж, суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.
Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчининні особливо тяжкого злочину, який здійснив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, і цей злочин пов`язаний з умисним позбавленням життя іншої особи, яке є найвищою соціальною цінністю у суспільстві, колегія суддів погоджується з положеннями, що викладені у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», а саме що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес , який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
І підсумовуючи прийняте рішення, суд приймає до уваги ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків, які на сьогодні не допитані.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе.
Твердження сторони захисту щодо обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з підстав вчинення злочину вперше та наявності постійного місця проживання не усуває ризиків, встановлених ст. 177 КПК Украни.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області на 03 грудня 2019 року на 12 годину 30 хвилин.

В судове засідання забезпечити явку: обвинуваченого, захисника та свідків.
Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора Смілянської місцевої прокуратури.

У клопотанні обвинуваченого та захисника щодо зміни міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Смілянської місцевої прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 26 січня 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу, в частині що стосується вирішення питання щодо обрання міри запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області у строки, встановлені чинним КПК України.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3