ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5731/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/961/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 вересня 2019 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Бердянського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25 жовтня 2007 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) 21 серпня 2009 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
3) 15 червня 2015 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 8 листопада 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 38420 гривень, а також з роз`ясненням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави в розмірі 38420 гривень.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 28 червня 2019 року приблизно о 1 год. 30 хв., знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , підійшов ззаду до ОСОБА_11 та діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, шляхом ривку двох рук відкрито викрав майно ОСОБА_11 , а саме - жіночу сумку вартістю 800 гривень, в якій знаходились паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , гаманець вартістю 300 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 90 гривень, косметичка вартістю 100 гривень та поліетиленовий пакет, який для ОСОБА_11 матеріальної цінності не становить, в якому знаходився мобільний телефон вартістю 2900 гривень з сім-картою вартістю 50 гривень та ключі в кількості 3 шт., які матеріальної цінності не становлять. Відразу після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 4240 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у відкритому викрадення чужого майна, вчиненому повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

28 червня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
30 липня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

9 вересня 2019 року о 10 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 191 КПК України.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на теперішній час у відношенні нього вже розглядаються 2 кримінальних провадження, не працює, неодноразово не з`явився до суду для розгляду клопотання слідчого, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, врахував наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах провадження відсутні відомості про належне повідомлення підозрюваного про час та дату розгляду клопотання слідчого, у зв`язку з чим, висновки слідчого судді про неодноразові неявки підозрюваного в судові засідання є необґрунтованими, а інших доказів на обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не наведено.
Крім того, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, братом, цивільною дружиною та дитиною, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.
Також зазначає, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує постійного догляду та лікування, оскільки народилась раніше терміну, а його цивільна дружина не працює у зв`язку з пологами, тому підозрюваний є єдиним годувальником у родині.
Звертає увагу, що підозрюваний з`являвся за викликами для участі у слідчих та процесуальних діях, отримав підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик може бути усунений шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що підозрюваний перебуває під вартою, по іншим кримінальним провадженням у відношенні нього судові засідання відкладаються, в них йому було обрано домашній арешт, але строк його дії вже закінчився та не продовжувався.
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та зазначила, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, справа вже направлена до суду, який і повинен вирішити питання щодо міри запобіжного заходу, до того ж, він підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень. Крім того прокурор повідомила, що підготовче судове засідання у даному провадженні на цей час не проведено та питання запобіжного заходу судом не вирішувалось.
Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до шести років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі захисником підозрюваного не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, ОСОБА_8 раніше тричі судимий за вчинення умисних тяжких корисних злочинів, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, не має постійного джерела доходу, заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, що свідчить про наявність ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відсутність стійких соціальних зв`язків, неодноразові неявки до суду для розгляду клопотання слідчого, факт перебування на розгляді в суді інших кримінальних проваджень у відношенні ОСОБА_8 свідчать про відсутність позитивної соціальної спрямованості особистості підозрюваного та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Тяжкість можливого покарання не може сама по собі бути підставою для обрання запобіжного заходку у вигляді тримання під вартою, проте з урахуванням встановлених ризиків та відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з викладеними у клопотанні слідчого доводами про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, є єдиним годувальником у родині, проживає разом з матір`ю, братом, цивільною дружиною та дитиною, яка потребує постійного догляду та лікування, не спростовують висновки слідчого судді про необхідність застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що ці обставини не є безумовними підставами для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, на користь версії підозрюваного про те, що він є єдиним годувальником у сім`ї, жодним чином не свідчить той факт, що він не працює, стабільного джерела доходу не має, заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, що ставить під сумнів його можливість забезпечувати цивільну дружину та дитину від доходів, отриманих з легальних джерел.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого суді в цій частині є законним та обґрунтованим, разом з тим, звертає увагу на наступне.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

З огляду на положення ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений в передбаченому цим Кодексом порядку, але не може перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру 30 липня 2019 року (а.с. 19), даних про те, строк досудового слідства було продовжено прокурором або слідчим суддею матеріали провадження не містять.

Оскаржуваною ухвалою від 10 вересня 2019 року слідчий суддя застосував у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 8 листопада 2019 року, чим порушив вищевказані вимоги кримінального процесуального законодавства, оскільки застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується поза межами строку досудового розслідування, що вочевидь не узгоджують з вимогами, визначеними ч. 3 ст. 197 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні ухвали слідчий суддя припустився суттєвого порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки строк, на який ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порушення зазначених вище норм, виходить за межі строку досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру 30 липня 2019 року і строк досудового розслідування прокурором або слідчим суддею не продовжувався, а також факт перебування підозрюваного у розшуку з 2 вересня 2019 року по 9 вересня 2019 року (що випливає зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 3 вересня 2019 року та протоколу затримання від 9 вересня 2019 року (а.с. 51-52, 54), колегія суддів зазначає, що в даному провадженні останнім днем строку досудового розслідування є 5 жовтня 2019 року.

З огляду на викладене колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, тобто до 5 жовтня 2019 року включено.

Враховуючи, що на час постановлення даної ухвали апеляційного суду строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання закінчився, підозрюваний ОСОБА_8 у відповідності до ч. 5 ст. 202 КПК України підлягає звільненню з-під варти негайно.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 вересня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 5 жовтня 2019 року включно.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 310/5731/19