Провадження № 11-кп/4820/688/19
Справа № 672/892/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2019 року за № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року, -
в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середною освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 18.10.2013 року вироком Городоцького районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 05.12.2014 року вироком Городоцького районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 24.02.2015 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.06.2018 року вироком Городоцького районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній цілодобовий домашній арешт.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2512 грн. 16 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року, - скасовано.

Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 18 червня 2019 року близько 09 год., перебуваючи на господарстві за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку майна з будинку ОСОБА_9 .

Того ж дня, близько 09 год. 15 хв. ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, відчинивши хвіртку проник на господарство ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_10 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, через не зачиненні двері балкону проник в житловий будинок ОСОБА_11 , звідки викрав ноутбук марки «Sony», моделі «Soni Vaio VPCS41FXi5», вартістю 3500 грн., ноутбук марки «Lenovo», моделі «ThinkPad Edge Е530», вартістю 5300 грн., планшет марки «Ipad», моделі «MD514ZP/A», вартістю 3499 грн., мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «Г681Н», вартістю 2000 грн., каблучку з золота 585 проби з цирконієвим каменем, вагою 2,47 г, вартістю 2717 грн., каблучку з золота вагою 1,5 г, вартістю 1650 грн., золоту сережку вагою 1,5 г, вартістю 1650 грн., а також ювелірну біжутерію: каблучку з блакитним цирконієвим каменем вагою 0,71 г, вартістю 7 грн. 80 коп., каблучку з перлиною, вагою 2,69 г, вартістю 29 грн. 59 коп., каблучку з емаллю, вагою 5,66 г, вартістю 61 грн. 56 коп., каблучку з сіткою, вагою 1,96 г, вартістю 12 грн. 56 коп., сережки з перлиною вагою 9,69 г, вартістю 106 грн. 59 коп., сережки позолочені, вагою 2,12 г, вартістю 23 грн. 32 коп., сережки позолочені, вагою 0,96 г, вартістю 10 грн. 56 коп., сережку позолочену, вагою 0,31 г, вартістю 3 грн., підвіску з синім цирконієвим каменем, вагою 2,40 г, вартістю 26 грн. 60 коп., жіноче кольє, вагою 2,24 г, вартістю 25 грн., жіночі сережки, вагою 4,11 г, вартістю 45 грн., сережки жовтого кольору з каменем синього кольору, вагою 3,26 г, вартістю 48 грн., сережки з сталлю білого кольору, вагою 2,12 г, вартістю 37 грн., сережки круглі, вагою 1,01 г, вартістю 35 грн., сережки пластикові, вагою 5,36 г, вартістю 25 грн., ланцюжок з кулоном, вагою 8,59 г, вартістю 45 грн., ланцюжок довжиною 55 см, вагою 2,24 г, вартістю 24 грн. 64 коп., ланцюжок довжиною 39 см, вагою 4,11 г, вартістю 45 грн. 21 коп., ланцюжок з позолотою довжиною 39 см, вагою 2,10 г, вартістю 43 грн., ланцюжок з позолотою довжиною 37 см, вагою 2,35 г, вартістю 25 грн. 85 коп.

Всього протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріального збитку на суму 20 996 грн. 28 коп.

Непогоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив пом`якшити покарання в межах санкції статті.

Вважає, що призначене йому покарання є занадто суворим, оскільки він вину визнав, щиро розкаявся.

Судом не враховано, що умислу на викрадення майна у потерпілого у нього не було.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, захисника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, в поданій апеляційній скарзі сторонами не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги про необхідність призначення йому більш м`якого покарання не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме: призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та постанові пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.

Так, обираючи покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховано також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання скарг, заяв, компрометуючих матеріалів, повідомлень про порушення громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності у 2018 та січні-липні 2019 року на ОСОБА_7 не надходило.

Разом з тим, взято до уваги, позицію потерпілого, який в судовому засіданні суду першої інстанції вказав, що обвинувачений має відповідати згідно закону та те, що ОСОБА_7 лише 16.11.2018 року звільнився по закінченню строку відбування покарання у виді 6 місяців арешту згідно вироку Городоцького районного суду Хмельницької області від 05.06.2018 року.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Доводи апелянта про те, що покарання є надто суворим, оскільки він визнав вину та щиро розкаявся є необгрунтованими, оскільки обвинувачений вказав, що щиро розкаявся лише розраховуючи на пом`якшення покарання.

Крім того, з моменту вчинення злочину до дачі потерпілим пояснень у суді, він перед потерпілим не вибачився.

Твердження обвинуваченого про відсутність умислу на викрадення майна з будинку потерпілого, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.
З суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.
У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений пояснив, що 18 червня 2019 року прийшов до потерпілого влаштуватись на роботу. Вдома нікого не було. Він зайшов через фіртку, підійшов до дверей будинку, почав стукати, нікого не було. Тому через балконні двері, які були відчинені, зайшов до будинку подивитися, що є. Взяв два пакети, до яких склав прикраси та техніку. Хотів залишити їх собі та пішов додому. Коли приїхала поліція, він все видав.
Отже, обвинувачений, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, умисно таємно викрав майно потерпілого, проникнувши до його будинку, спричинивши останньому матеріального збитку на суму більше 20 000 грн.
Разом з тим, судом правильно враховано, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, в тому числі до покарання у виді позбавлення волі, висновків не зробив та знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Усі обставини, на які посилається в поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , були враховані судом першої інстанції під час призначення йому покарання.

Підстав для пом`якшення покарання, як того просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4