Справа № 199/6866/19
ВИРОК
іменем України

23 серпня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001106 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, не зареєстрованого, фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , працевлаштованого не офіційно, із середньою спеціальною освітою, проживаючого у цивільному шлюбі від якого має на утриманні дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, українця, -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , у період часу з 26 по 27 червня 2019 року, у денний час доби (більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановлено не було) проходив по вулиці Моторній міста Дніпро, де біля будинку № 81 вказаної вулиці, побачив на землі металеву запальничку. Підібравши вказану запальничку, ОСОБА_3 побачив, що в середині неї знаходиться паперовий згорток, з порошкоподібною речовиною білого кольору. Визначив вказану речовину в середині паперового згортку, як психотропну речовину «метамфемін», обіг якої обмежений, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закон України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з психотропними речовинами, привласнив знайдений паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору та поклав його до своєї сумки, яка була на ньому одягнена. Після чого ОСОБА_3 направився за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 . Таким чином незаконного придбав та почав зберігати особливо небезпечний психотропний засіб «метамфетамін», без мети збуту.
28 червня 2019 року, приблизно о 10.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, взяв з собою сумку, в середині якої зберігав паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, вийшов з будинку та направився за місцем мешкання свого товариша ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , у якого попросив автомобіль марки ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , з метою поїхати до магазину «Варус», на що останній дав йому свою згоду. Далі ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне перевезення психотропних речовин, сів за кермо автомобілю марки ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , який належить його товаришу ОСОБА_7 , та утримуючи при собі психотропну речовину «метамфетамін», направився до магазину «Варус», який розташований по Донецькому Шосе, 9 місто Дніпро.

В цей час, а саме 28 червня 2019 року о 11.30 годині, рухаючись біля будинку № 9, розташованого по Донецькому Шосе місто Дніпро, автомобіль марки ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , був зупинений працівниками поліції. На питання працівників поліції до ОСОБА_3 , щодо наявності в нього заборонених до обігу предметів останній повідомив, що в кишені його сумки одягнутої на ньому знаходиться паперовий згорток з психотропною речовиною «метамфетамін», у зв`язку з чим співробітники поліції викликали слідчо-оперативну групу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході проведеного огляду 28 червня 2019 року, в період часу з 12.00 до 12.20 години за вищевказаною адресою, в присутності двох понятих з кишені своєї сумки ОСОБА_3 надав паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, який був оглянутий, вилучений та опечатаний до експертного пакету. Дана кристалічна речовина світло-сірого кольору масою 0,3661г. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,2395г.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин, без мети збуту, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, у період часу з 26 по 27 червня 2019 року проходив по вулиці Моторній міста Дніпро, де біля будинку № 81 на землі знайшов металеву запальничку, в середині якої знаходиться паперовий згорток з «метамфеміном». Дану психотропну речовину він приніс за місцем свого проживання. Далі, 28.06.2019 у свого товариша ОСОБА_7 він попросив автомобіль марки ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , з метою поїхати до магазину «Варус», на що останній дав йому свою згоду. Перебуваючи за кермом автомобіля марки ВАЗ 21013, та утримуючи при собі психотропну речовину «метамфетамін», він направився до магазину «Варус», який розташований по Донецькому Шосе, 9 у місті Дніпро, де його і було зупинено працівниками поліції, яким він у присутності понятих видав добровільно психотропну речовину «метамфетамін».

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу огляду від 28.06.2019 в період часу з 12.00 до 12.20 години, в присутності двох понятих з кишені своєї сумки ОСОБА_3 надав паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, який був оглянутий, вилучений та опечатаний до експертного пакету.

За результатами Висновку судово-хімічної експертизи № 1/8.6/2666 від 30.07.2019 року, надана на експертизу 16.07.2019 року кристалічна речовина світло-сірого кольору масою 0,3661г. Вилучена у ОСОБА_3 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,2395г.
Відповідно до постанови слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпроетровській області від 31.07.2019 речовим доказом визнано вилучену у ОСОБА_3 речовину обіг якої обмежено метамфетамін, та передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин, без мети збуту.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вій визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, працює не офіційно, за місцем проживання скарг не надходило, проживає у цивільному шлюбі від якого має на утриманні дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, раніше не судимий.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинуваченого, який просив суворо не карати, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Разом з наведеним, призначення покарання у виді арешту, або обмеження волі чи позбавлення волі із визначенням іспитового строку буде досить суворим, враховуючи особу обвинуваченого, буде суперечить вимогам ст.65 КК України і не бути сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850.00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази - вилучену у ОСОБА_3 речовину обіг якої обмежено метамфетамін (під №715 передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової хімічної експертизи в сумі 942.06 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

23.08.2019