Справа № 487/4815/19
Провадження № 1-кс/487/5026/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводський районний суд м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
21.06.2019 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років; знову стане переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інший злочин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, на думку слідчого, не гарантують запобігання настання вказаних ризиків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину за обставин, зазначених у підозрі про вчинення кримінального правопорушення, визнав, пояснивши, що не зміг прибути до військової частини у зв`язку з відсутністю коштів на проїзд, просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зобов`язався з`являтися за вкликами до слідчого і суду, співпрацювати зі слідством.

Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно зі ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Судом встановлено, що Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000227, відомості про яке 05.06.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2017 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військової служби.

07.11.2017 р. ОСОБА_4 укладено контракт з командиром військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби у Збройних силах України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.11.2017 №166-РС солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01.02.2018 року №11-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Таким чином, з 07.11.2017 року ОСОБА_4 з моменту зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу за контрактом на посаді номера обслуги кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 05.04.2018 року о 09.00 год. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 .

З 23.10.2018 року підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено в розшук у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження, а досудове розслідування кримінального провадження №0000227 зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 24.06.219 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу до Заводського районного суду м. Миколаєва для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.08.2019 року слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 винесено постанову, відповідно до якої відновлено досудове розслідування кримінального провадження №0000227 від 05.06.2018 року у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

Цього ж дня, 09.08.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , рішенням командира військової частини НОМЕР_2 за результатами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.04.2017 року №916; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №981; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2018 року №90; контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського складу від 07.11.2017 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, постійно проживає в с. Новотроїцьке Донецької області з жінкою без реєстрації шлюбу; в судовому засіданні запевняв, що не має намірів переховуватися від органів досудового слідства та суду, куди з`явився добровільно.

Слідчий суддя вважає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, слідчий суддя вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

А за такого, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 09.10.2019 року наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 за вимогою;
- не відлучатися з місця проживання - с. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи;
-утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000227, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 13.08.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1