ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/423/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Номер провадження : 11-кп/819/527/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року серпня місяця 13 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

Секретар судового засідання:

ОСОБА_5 участю прокурора: ОСОБА_6

Обвинуваченої: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження №0000884 від 08.09.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, -
в с т а н о в и л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась смт. Козацьке Бериславського району Херсонської області, громадянку України, з базовою середньою освітою, незаміжню, не працюючу, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , не судиму, визнано винною та засуджено за ч.1 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч.3 ст.357 КК України до 2 місяців арешту, за ч.1 ст.383 КК України до двох років обмеження волі, за ч.1 ст.384 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України покладено на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирішено питання щодо речових доказів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що вона 07.09.2018 року близько о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в м.Нова Каховка поблизу будинку №13 по проспекту Дніпровський, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою здобуття можливості заволодіння грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, відкритому AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_9 , одержавши того ж дня близько 17 години в будинку АДРЕСА_2 від ОСОБА_9 для придбання для неї продуктів харчування, її важливий особистий документ - карту, видану останній AT КБ «ПриватБанк» (), що дає можливість розпоряджатися коштами на рахунку НОМЕР_1 , відкритому AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_9 , тобто є документом, що видається установою, здатним спричинити наслідки правового характеру, придбавши і передавши ОСОБА_9 продукти харчування, зазначену карту тій не повернула, а обернула на свою користь і розпорядилася нею на власний розсуд, використавши для подальшого заволодіння грошовими коштами останньої.
Крім того, ОСОБА_7 07.09.2018 року близько о 19 годині 39 хвилин, використовуючи в своїх інтересах довіру ОСОБА_9 , яка довірила їй карту, видану AT КБ «Приватбанк» (), що дає можливість розпоряджатися коштами на рахунку НОМЕР_1 , відкритому цим банком на ім`я останньої та повідомила її пін-код, утримуючи зазначену карту в своєму розпорядженні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , за допомогою зазначеної карти та пін-коду в банкоматі AT КБ «ПриватБанк» (), розташованому за адресою Херсонська область, м.Нова Каховка, проспект Дніпровський, 13, одержала з рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_9 в АТ КБ «ПриватБанк» (), готівкові грошові кошти в сумі 3500 грн., які обернула на свою користь і розпорядилась ними на свій розсуд, витративши на свої потреби, таким чином заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Після чого, ОСОБА_7 не зупиняючись на досягнутому, повторно, 07.09.2018 року з 20 години 02 хвилин до 20 години 05 хвилини, використовуючи в своїх інтересах довіру ОСОБА_9 , яка довірила їй карту, видану AT КБ «Приватбанк» (), що дає можливість розпоряджатися коштами на рахунку НОМЕР_1 , відкритому цим банком на ім`я останньої та повідомила її пін-код, утримуючи зазначену карту в своєму розпорядженні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , за допомогою зазначеної карти та пін-коду в банкоматі ATM №5882 AT КБ «ПриваБанк» (), розташованому в м.Нова Каховка Херсонської області, провівши 4 транзакції одержала з рахунку НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_7 в AT КБ «ПриватБанк» (), готівкові грошові кошти на загальну суму 350 грн., які обернула на свою користь і розпорядилась ними на свій розсуд, витративши на свої потреби, таким чином заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, ОСОБА_7 17.09.2018 року о 00 годин 40 хвилин, знаходячись у будинку за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за незаконні заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , вчинені за вищевказаних обставин та відшкодування завданої злочинами шкоди, з корисливих мотивів, будучи попередженою слідчим СВ Бериславського ВП ГУНИ в Херсонській області про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за звідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину і засвідчивши це попередження особистим підписом у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується), повідомила слідчому завідомо неправдиву інформацію про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_10 , який є співмешканцем ОСОБА_9 , 17.09.2018 року о 00 годин 10 хвилин, в будинку за місцем її проживання за вищевказаною адресою, відкрито заволодів її готівковими грошовими коштами в сумі 1600 гривень проти її волі, виклавши її власноруч у письмовій формі в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується), достовірно знаючи, що наведеної в повідомленні події не було.
17.09.2018 року о 09 годині 35 хвилин, неправдиві відомості, викладені ОСОБА_7 у цьому протоколі, внесено слідчим слідчого відділення зазначеного органу Національної поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 186 КК України.

Також, ОСОБА_7 17.09.2018 року у період з 17 години 10 хвилин до 17 години 40 хвилин, знаходячись в приміщенні Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області, за адресою Херсонська область, м. Берислав, вул. Гоголя, 6, під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000914, зареєстрованому за її вищевказаним завідомо неправдивим повідомленням про вчинення злочину, будучи відповідно до приписів ст.55 КПК України потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні та одержавши пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за незаконні заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , вчинені за вищеописаних обставин та відшкодування завданої злочинами шкоди, з корисливих мотивів, будучи попередженою оперуповноваженим СКП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області, який проводив її допит у порядку ст.41 КПК України за письмовим дорученням слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування і засвідчивши це попередження особистим підписом у протоколі допиту потерпілого, надала зазначеному оперуповноваженому Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області завідомо неправдиві показання про обставини того, як чоловік на ім`я ОСОБА_11 , який є співмешканцем ОСОБА_9 , 17.09.2018 року о 00 годин 10 хвилин, в будинку за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволодів її готівковими грошовими коштами в сумі 1600 гривень проти її волі, достовірно знаючи, що наведеної у її показаннях події не було і всі відомості, викладені в її показаннях, не відповідають дійсності, та ознайомившись з викладеними оперуповноваженими у протоколі допиту потерпілого її показаннями, завірила їх достовірність особистим підписом і власноруч виконаним рукописним текстом: «записано вірно та прочитано».

У результаті її вищезазначених умисних дій СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області було змушено проводити слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні №0000914, спрямовані на перевірку її вищевказаних показань, до того як 24.10.2018 року на підставі зібраних доказів слідчим прийнято рішення про його закриття на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченою, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що ОСОБА_7 має доньку 2011 року народження, а тому покарання у виді обмеження волі призначене їй з порушенням вимог ч.3 ст.61 КК України.

Просить вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 09.04.2019 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих їй злочинів та призначити за ч.1 ст.190 КК України покарання у виді 60 годин громадських робіт, за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України 2 місяці арешту, за ч.1 ст.383 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч.1 ст.384 КК України 3 місяці арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченої яка апеляцію не підтримала, заслухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на своїх позиціях, та останнє слово обвинуваченої, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора.

Вимогами ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора щодо з неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Згідно матеріалів провадження та свідоцтва про народження (а.п.49,50) ОСОБА_7 має доньку ОСОБА_12 2011 року народження, а тому покарання у виді обмеження волі призначене їй з порушенням вимог ч.3 ст.61 КК України.

Крім того, суд призначаючи обвинуваченій покарання у виді арешту та обмеження волі, у вироку взагалі не вказав яке саме покарання вважає їх необхідно призначити та звільняючи ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням помилково поклав на засуджену обов`язок передбачений ч.2 ст. 76 КК України.

Виходячи з наведеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку в цій частині.

Визнання судом ОСОБА_7 винною у вчинені інкримінованих їй злочинів за ч.1 ст.190 КК України , ч.2 ст.190 КК України, ч.3 ст.357 КК України, ч.1 ст.383 КК України, ч.1 ст.384 КК України прокурором не оспорюється.

З наведених підстав апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, де вона вчинили злочин невеликої тяжкості(ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.383 , ч.1 ст.384 КК України) та злочин середньої тяжкості(ч.2 ст.190 КК України), конкретні обставини кримінального провадження, її відношення до скоєного, та особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризуються задовільно ( а.п 40), знаходження на її утримані двох неповнолітніх дітей ( а.п 49), як пом`якшуючу обставин враховує її щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин і приходить до висновку, а тому вважає за необхідне призначити їй покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт, за ч.3 ст.357, ч.1 ст.384 КК України у виді арешту та за ч.1 ст.383 , ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, разом с тим вважає можливим виправлення засудженої ОСОБА_7 з звільненням її від відбування призначеного покарання з випробуванням з застосуванням ст. 75,76 КК України, саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не сприймається явно несправедливим унаслідок м`якості чи/або суворості і не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Керуючись ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - скасувати, та постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання у виді за ч.1 ст.190 КК України 60 годин громадських робіт, за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України 2 місяці арешту, за ч.1 ст.383 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч.1 ст.384 КК України 3 місяці арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо вона протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді : ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_2