КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Будівельно проектна фірма Україна» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002299, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Киво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, що стосується діяльності ТОВ «Будівельно-проектна фірма Україна», яке було виявлено в ході проведення обшуку 08 серпня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Словечанська 7, що належить ОСОБА_8 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно, яке було вилучено в ході проведення огляду відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України, є предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто може бути речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002299, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ТОВ «Будівельна проектна фірма Україна», просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що присутньою під час розгляду клопотання не була, про ухвалу слідчого судді дізналась лише 23.08.2019 року. По суті скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановивши нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання слідчого було постановлене з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, оскільки, в ньому відсутня аргументація накладення арешту на майно та відсутні конкретні факти вилучення майна, зокрема майно, яке було вилучене у приміщенні кошторисника ОСОБА_9 , а саме ноутбук марки acer aspireЗ А 315 -51-576Е siries n 17ql серійний номер NXGNPEU02372008CA7600 відповідно до бухгалтерської довідки основних засобів за Товариством не обліковується. Вилучені відеореєстратор номер № Д 20EZRZWCC 4 m 622 К4ЕД, МД4: WD2GEZRZ-0025HBO, диктофон olympusvn-713pc, електричний виріб відеонагляду dahua technology96765K8AS, TZ5, не відноситься до переліку речей які переліченні у ухвалі слідчого судді , якою було надано дозвіл на обшук. Зазначає, що вухвалі слідчого судді невмотивовано яким чином дані речі співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується.
Також апелянт вказує і на те, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки такий висновок належним чином невмотивований, а є тільки звичайним посиланням судді на відповідну норму кримінального процесуального закону. Вважає апелянт, що слідчим суддею не дано належної оцінки тій обставині, за якою клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України та було подано поза межами строку на арешт майна, що визначений у ч. 5 ст. 171 КПК.

Крім цього апелянт зазначає, що дозвіл на проведення обшуку надавався на один об`єкт нерухомого майна (будинок, будівлю, споруду), а не на два чи більше, тоді як слідчий, діючий на підставі ухвали про надання дозволу на обшук, вилучив майно як з будівлі по АДРЕСА_1 , так із будівлі по вул. Словечанська 2.

Враховуючи, що ухвалу від 20 серпня 2019 р. було постановлено без виклику власника майна чи його представника, ухвала слідчого судді Товариству не надсилалась, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0002299від 13.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення 08 серпня 2019 рокуобшуку за місцем здійснення господарської діяльності товариства ТОВ «Будівельна-проектна фірма Україна», що належить ОСОБА_8 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України .

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того, постановою органу досудового розслідування від 09 серпня 2019 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, зокрема, комп`ютерну техніку, флеш накопичувачі, блокноти, чорнові записи, договори підряду (надання послуг), проектно-кошторисна та виконавча документація пов`язана з правовідносинами ТОВ БПФ України та національної академії СБУ та іншими контрагентами, інші речі та документи, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вони можуть містити інформацію про об`єкт досудового розслідування.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_8 , вилученого в ході проведення обшуку 08 серпня 2019 року за місцем здійснення господарської діяльності товариства ТОВ «Будівельна-проектна фірма Україна» не може прийматися до уваги.

Доводи апелянта про те, що клопотання про накладення арешту на майно органом досудового розслідування подано з недотриманням строків, визначених ст.171 КПК України, колегія суддів не бере до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якими арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Безпідставними є і доводи скарги про проведення обшуку та вилучення майна Товариства в приміщенні, на яке не давався дозвіл слідчим суддею, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами, долученими до клопотання органу досудового розслідування, за якими відсутні дані про проведення обшуку в приміщенні по вул. Словечанська, 2.
Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За встановлених обставин колегія суддів вважає доводи апеляції представника ТОВ «Будівельно проектна фірма Україна» - адвоката ОСОБА_6 , такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та були враховані під час прийняття рішення слідчим суддею

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Киво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, що стосується діяльності ТОВ «Будівельно-проектна фірма Україна», яке було виявлено в ході проведення обшуку 08 серпня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Словечанська 7, що належить ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Будівельно проектна фірма Україна», адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5193 /2019 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1