Провадження № 1-кп/496/15/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

представника потерпілих ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, без реєстрації на території України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що 24.05.2017 року ОСОБА_10 зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_11 , та в ході бесіди з яким повідомив, що він перебуваючи у місті Одесі, познайомився з жінкою, а саме з ОСОБА_17 , з якою на протязі тривалого часу підтримує тісні відносини та яка має достатньо високий соціальний статус, заробітну плату, коштовності, та мешкає в елітній квартирі.

З метою власного незаконного збагачення, переслідуючи єдиний корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вступили у злочинну змову, та спільно розробили злочинний план, згідно якого здійснювали ряд дій, спрямованих на подальше вчинення розбійного нападу, який складався з трьох частин, які здійснювались фактично одночасно.

Кінцевою метою першої частини плану було визначення об`єкту злочинного посягання та розроблення детального плану вчинення нападу та відшукання шляхів відходу з місця скоєння злочину.

Кінцевою метою другої частини плану було підшукання місця вчинення кримінального правопорушення.

Кінцевою метою третьої частини плану було підшукання засобів, в т.ч. конспірації, та знарядь скоєння злочину (предметів зброї, засобів зв`язування та засобів маскування та легенди для полегшення скоєння злочину, подолання опору, тощо).

Досягненням єдиного злочинного результату, як кінцевої мети злочинного плану, було заволодіння майном ОСОБА_17 , внаслідок розбійного нападу.

Приступивши до реалізації першої частини свого злочинного плану, ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_11 , визначили об`єктом злочинного посягання - майно ОСОБА_17 , а саме мобільний телефон «Iphone 7», карту «ПриватБанк» на рахунку якої знаходились грошові кошти, ключі від квартири та від її власного автомобіля марки «Хюндай Гетс», державний номер НОМЕР_1 , яке неодноразово бачив ОСОБА_10 та деякі речі він особисто сам тримав у руках і користувався.

Приступивши до реалізації другої частини свого плану, 26.05.2017 року ОСОБА_10 , спільно із ОСОБА_11 , виїхали на автомобілі марки BMW - 525 і, з прапором Євросоюзу BG державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , у напрямку Тираспольського шосе Одеської області, де зупинились на 11 кілометрі у лісосмузі, в напрямку селища Курган Біляївського району Одеської області, та обрали місце вчинення кримінального правопорушення.

Після чого ОСОБА_10 залишив ОСОБА_11 на оговореному місці, а сам повернувся до м. Одеси за ОСОБА_17

26.05.2017 року в 21 год. 41 хв. ОСОБА_10 перебуваючи на вул. Базарна в м. Одесі зі свого мобільного телефону з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_3 зателефонував ОСОБА_17 яка користувалась мобільним телефоном з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_4 з пропозицією зустрітися та разом відпочити за межами міста Одеси, з чим вона погодилась.

Після 22 години, ОСОБА_10 на автомобілі марки BMW - 525 і, з прапором Євросоюзу BG державним номером НОМЕР_2 під`їхав до будинку АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_17 .

З реалізацією всіх трьох частин єдиного злочинного плану на початку, за задумом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , було завершено підготовку до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_17

26 травня 2017 року після 22 години, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_17 прибув на обумовлене місце, а саме 11 км. Тираспольського шосе, де зупинив автомобіль та заглушив двигун.

ОСОБА_11 помітивши, що автомобіль марки BMW - 525 за кермом якої знаходився ОСОБА_10 зупинилась на обумовленому місці, вийшов із зеленої зони (кущів та дерев), де не привертаючи до себе уваги, підійшов до неї, та відкривши задні ліві пасажирські двері сів на заднє сидіння автомобіля, при цьому на його обличчі була заздалегідь одягнена маска у вигляді обличчя президента Російської Федерації - ОСОБА_18 .

Діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном та подолання опору, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , почали вимагати у ОСОБА_17 яка знаходилась на передньому лівому пасажирському сидінні майнові цінності, погрожуючи їй фізичною розправою, в тому числі розкладним ножем фірми «GerberBG», яким погрожував ОСОБА_11 та пістолетом-револьвером фірми «SAFARIPФ № Х-27329» яким погрожував ОСОБА_10 .

В ході розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, відкрито, по заздалегідь розробленому злочинному плану незаконно заволоділи майном ОСОБА_17 , а саме: мобільним телефоном марки «Iphone 7» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_5 вартістю 25000 гривень, з сім картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_4 яка не має вартості, карткою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , яка не має вартості, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 19417 гривень 00 копійок, при цьому під погрозою ножа та пістолета потерпіла повідомила їм пін код доступу для зняття грошових коштів з банківської карти, з якої в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 27.05.2017 року здійснили транзакції (зняття грошових коштів), за адресами: м. Одеса, вул. Малиновського, 51, магазин ОСОБА_19 , здійснено транзакцію о 02:21 годині у розмірі 5050 гривень 00 копійок, м. Одеса, вул. Грецька площа, 1, відділення «ПРИВАТБАНК», о 11:42 годині та о 11:43 здійснено транзакції на суму 5050 гривень 00 копійок та 4117 гривень та 00 копійок, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 26, термінал «ПРИВАТБАНК», о 11.43 годин здійснено транзакцію на суму 5200 гривень 00 копійок.

Окрім цього, в ході розбійного нападу на потерпілу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволоділи двома ключами від вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкала ОСОБА_17 , які не мають вартості, на яких перебував магнітний ключ від вхідних дверей до під`їзду будинку, який не має вартості, та одним ключем від її власного автомобіля марки «Хюндай Гетс», червоного кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 з брелоком, виготовленим з шкіроподібного матеріалу чорного кольору та металево жовтого кольору з надписом «МАІSONCLOSE» які не мають вартості, а також грошовими коштами у сумі 800 гривень, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 45 217 гривень 00 копійок, яке в подальшому розподілили між собою та розпорядилися ним на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що, діючи за попередньою змовою, та раніше розробленому плану направленому як на розбійний напад на потерпілу ОСОБА_17 , так і на її умисне вбивство із корисливих мотивів, та з метою приховати раніше скоєне кримінальне правопорушення, погрожуючи застосуванням пістолета та ножа вивели ОСОБА_17 з машини в поле, та з метою подолання її опору і обмеження її руху, липкою стрічкою (скотчем) прозорого кольору, шириною 1,8 см, який заздалегідь взяли з собою, зв`язали руки та рот потерпілої, та повели її полем в напрямку лісової смуги для позбавлення її життя, та подальшого приховування трупа.

Потерпіла ОСОБА_17 розуміючи злочинний намір ОСОБА_10 та ОСОБА_11 направлений на її вбивство, з метою збереження свого життя, скориставшись моментом коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відволіклись спільною розмовою між собою, вирвалась та почала втікати, однак була настигнута ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які наздогнали її біля кущів лісової смуги розташованої в 500 метрах від шосе по лісосмузі на з`їзді з траси Тираспольське шосе в праву сторону в напрямку селища Курган Біляївського району Одеської області, де повалили ОСОБА_17 на землю, та з метою доведення свого злочинного наміру на позбавлення ОСОБА_17 життя почали наносити удари руками і ногами в різні частини тіла, яка намагалася чинити опір. Під час побиття потерпілої, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою остаточного подолання опору ОСОБА_17 зв`язали ноги потерпілої липкою стрічкою (скотчем) прозорого кольору, шириною 18,8 см, який заздалегідь взяли з собою, після чого ОСОБА_11 діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 схопив потерпілу ОСОБА_17 за шию руками та здушував її.

В результаті спільних злочинних дій, направлених на вбивство потерпілої, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 навмисно заподіяли ОСОБА_17 наступні тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 702-2106/2017 від 21.07.2017р.: на під`язиковій кістці, в місці з`єднання лівого великого ріжка з тілом, а також на правому та лівому верхньому ріжку щитовидного хряща мається по одному повному перелому, які є прямими по морфології та могли утворитися від розгинання при прикладанні травмуючої сили в місцях переломів, на клапті шкіри шиї, поблизу лівого краю (передньо-ліва поверхня), визначаються переривчасті на протязі пошкодження, у вигляді саден, які могли бути утворені внаслідок контактування з твердою тупою поверхнею, які складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої травми шиї яке оцінюватися роздільно не можуть, та за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_17 наступила від механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї тупим предметом (можливо руками).

Після умисного вбивства, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою приховати тіло ОСОБА_17 , вирили яму в яку кинули труп потерпілої та закопавши його втекли з місця скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім цього, після вчинення розбійного нападу, умисного вбивство та приховання тіла ОСОБА_17 , 27.05.2017 року, у ранковий час, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_17 прибули за адресою: АДРЕСА_3 на автомобілі марки BMW - 525 і, з прапором Євросоюзу BG державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , після чого, з метою конспірації та не привертання уваги до себе, залишили вищезазначений автомобіль на вулиці Базарній в м. Одесі, з протилежної сторони від зазначеного будинку.

Безпосередньо, приступивши до реалізації свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення майна у великих розмірах, що належить ОСОБА_17 , не маючого на те права доступу, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, за допомогою магнітного ключа яким вони заволоділи в ході розбійного нападу на ОСОБА_17 увійшли до парадної будинку АДРЕСА_3 , де на ліфті піднялись на 8 поверх будинку, а потім таємно за допомогою двох ключів раніше викрадених у ОСОБА_17 відкрили вхідні двері в квартиру АДРЕСА_5 , та таємно проникли у житло, в якому мешкала потерпіла.

Реалізовуючи свій єдиний злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна у великих розмірах, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_17 , відшукали та таємно заволоділи особистим майном потерпілої, а саме: норковою шубою темно - коричневого кольору вартістю 75000 гривень, сережками з металу жовтого кольору овальної форми з маленькими камінцями білого кольору вартістю 2500 гривень, сережками з металу жовтого кольору продовгуватої форми по кругу з камінцями білого кольору, вартістю 2500 гривень, сережками з металу жовтого кольору у вигляді квітки з лепестками з камінцями білого кольору вартістю 2500 гривень, кулоном з металу жовтого кольору у вигляді круга в середині якого квітка з лепестками та камінцями білого кольору вартістю 2000 гривень, ланцюжком з металу жовтого кольору вартістю 1500 гривень, ланцюжком з металу жовтого кольору вартістю 1500 гривень, хрестиком з металу жовтого кольору вартістю 1500 гривень, грошовими коштами у розмірі 2000 доларів США які по курсу НБУ станом на 27.05.2017 становлять 52553 гривні, ноутбуком марки «ASUS» чорного кольору з зарядним пристроєм та сумкою загальною вартістю 17547 гривень, навушниками марки «Apple» білого кольору вартістю 1000 гривень, навушниками марки «Apple» білого кольору вартістю 1000 гривень, парфумами марки «MarcJacobs» вартістю 3500 гривень, пудрою марки «Dior» вартістю 200 гривень, блиском для губ марки «Dior» вартістю 200 гривень, жіночою сумкою марки «Н&М» молочного кольору вартістю 5000 гривень, жіночою сумкою марки «Н&М» чорного кольору вартістю 5000 гривень, сонцезахисними окулярами, коробкою від мобільного телефону марки «Iphone 7» з документами та чеком на телефон, паспортом громадянки України на ім`я ОСОБА_17 , закордонним паспортом громадянки України на ім`я ОСОБА_17 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії номер НОМЕР_7 на автомобіль марки «HYUNDAY GETZ» червоного кольору 2007 року випуску номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_17 , банківською карткою «Райфайзенбанк» номер рахунку № НОМЕР_9 , флеш картою срібного кольору які не представляють майнової цінності, тим самим завдавши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 225 000 гривень.

Після скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , викрадене майно помістили до автомобілю марки BMW - 525 і, з прапором Євросоюзу BG державний номер НОМЕР_2 зникли, залишившись при цьому непоміченими для інших осіб та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах.

Крім того, 27.05.2017 року у вечірній час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, повернулися до будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою встановлення місця знаходження автомобілю ОСОБА_17 та в подальшому його незаконним заволодінням.

Оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше заволоділи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії номер НОМЕР_7 на автомобіль марки «HYUNDAY GETZ» червоного кольору 2007 року випуску номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_17 та ключами від зазначеного автомобілю, та в зв`язку з тим що ОСОБА_10 особисто раніше бачив автомобіль ОСОБА_17 та керував ним, вони знайшли його за будинком № 5/4 по вул. Базарній в м. Одесі.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «HYUNDAY GETZ» червоного кольору 2007 року випуску номер шасі НОМЕР_8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 27.05.2017 року приблизно о 22:00 годині, маючи у своєму розпорядженні викрадені раніше свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від зазначеного автомобілю, ОСОБА_10 діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , переконались що за їхніми діями ніхто не спостерігає, відкрили за допомогою ключа двері вказаного автомобіля, сіли у салон, завели двигун та зникли з місця події на викраденому автомобілі, завдавши ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 182000 гривень, та в подальшому розпорядились викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , органами досудового розслідування обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Остаточно, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

-п. п. 6 , 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховання іншого злочину, за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах;

- ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дослідивши усі докази по справі у їх сукупності, допитавши обвинувачених, свідків, потерпілу, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України не знайшла свого підтвердження при судовому розгляді. Крім того, суд вважає, що вина ОСОБА_11 у інкримінованих йому злочинах за ч.4 ст. 187, п.12 ч.2 ст. 115 КК України також не знайшла свого підтвердження, з огляду на таке.

При розгляді справи, судом встановлено наступне.

24.05.2017 року ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_11 , та в ході бесіди з яким запропонував здійснити крадіжку майна у ОСОБА_17 , з якою на протязі тривалого часу підтримує тісні відносини та яка має достатньо високий соціальний статус, заробітну плату, коштовності, та мешкає в елітній квартирі.

З цією метою, 26 травня 2017 року, приблизно о 22.00 годин, по заздалегідь обговореному плану, з корисливих мотивів ОСОБА_10 , під приводом пікніку на природі, на автомобілі марки БМВ-525, з державним номером НОМЕР_2 привіз ОСОБА_17 на 10 км, траси Одеса-Кишинів, де їх очікував ОСОБА_11 .

Протягом розташування на місці відпочинку, ОСОБА_10 таємно викрав з сумочки ОСОБА_17 ключі від її квартири, та під приводом, що йому потрібно з`їздити за подругою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 поїхав до м. Одеси, де він планував за допомогою вкрадених ключів проникнути до квартири де мешкала ОСОБА_17 , та здійснити крадіжку належних її матеріальних цінностей. В подальшому ОСОБА_10 планував повернутись до місця пікніка та таємно від ОСОБА_17 покласти ключі від квартири в сумочку та таким чином відвести від себе підозру причетності до крадіжки.

Однак за час відсутності ОСОБА_10 , ОСОБА_17 перебуваючи з ОСОБА_11 виявила пропажу ключів від квартири та почала нервувати.

В подальшому ОСОБА_17 намагалася декілька разів втекти, що змусило ОСОБА_11 застосувати клейку стрічку задля обмеження спроб її втечі та можливості звати на допомогу.

Але ОСОБА_17 не залишала намагань втекти та при чергової спробі, ОСОБА_11 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_17 , з метою приховання іншого злочину крадіжки особистого майна ОСОБА_17 , та власного збагачення, утримуючи її за шию руками, застосовуючи фізичну силу, позбавив її життя, зламавши шийні хребці.

З метою приховування скоєного злочину, ОСОБА_11 при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, закопав труп ОСОБА_17 в лісосмузі.

Після скоєного, ОСОБА_11 намагався неодноразово дозвонитись ОСОБА_10 , але той не відповідав, так як з`ясувалось пізніше у останнього були технічні проблеми з машиною.

Після повернення ОСОБА_10 , обвинувачені направились до м. Одеси, де у різних місцях зняли з банківської картки ОСОБА_17 належні їй грошові кошти на суму19417 гривень 00 копійок.

В подальшому обвинувачені за допомогою ключів потрапили до квартири ОСОБА_17 та здійснили крадіжку матеріальних цінностей в об`ємі та вартістю встановленою досудовим слідством.

Крім того, скориставшись ключами та технічним паспортом від автомобілю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 незаконно заволоділи транспортним засобом, належним ОСОБА_17 автомобілем «HYUNDAY GETZ» червоного кольору, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку, де вона мешкала в АДРЕСА_3 , розпорядившись ним на власний розсуд, продавши його.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєні злочинів. передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав, визнав себе винним в скоєнні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України. При цьому пояснив, що у вересні-жовтні 2016 року він познайомився з потерпілою ОСОБА_17 . На протязі 8 місяців ОСОБА_10 та ОСОБА_17 час від часу спілкувались. Приблизно в травні 2017 року ОСОБА_11 звернувся до нього з проблемою, що на нього давлять банки, у нього великі борги по квартирі, на той момент у нього забрали квартиру та йому потрібні були терміново гроші, тому попросив допомоги. ОСОБА_10 розповів ОСОБА_11 , що в нього є знайома, яка на його думку має гроші які вони могли викрасти в неї, ОСОБА_11 погодився. ОСОБА_10 домовився з потерпілою зустрітися та відпочити за містом. Після цього він подзвонив ОСОБА_11 , та повідомив, що потерпіла погодилась на відпочинок. 24.05.2017 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обговорили план як заволодіти грішми ОСОБА_20 . ОСОБА_10 поїде на автомобілі за ОСОБА_17 , привезе її на обговорене місце, де їх буде чекати ОСОБА_11 . ОСОБА_10 мав заволодіти таємно ключами, а ОСОБА_11 повинен був просто розважати потерпілу протягом того як ОСОБА_10 під приводом, що йому потрібно з`їздити за знайомою ОСОБА_11 поїде в м. Одесу де здійснить крадіжку належних ОСОБА_20 матеріальних цінностей, потім повернеться до місця пікніку та поверне таємно ключі до сумочки. 26 травня 2017 року, приблизно в 19.00 годині, обвинувачені заїхали в магазин та купили найнеобхідніше для реалізації плану (воду, пиво), та поїхали в сторону «двох стовпів». ОСОБА_10 провіз ОСОБА_11 приблизно 10 км від «двох стовпів» у напрямку м. Кишинів, висадив його та одразу поїхав за потерпілою. Коли ОСОБА_10 приїхав, потерпіла вийшла та сіла у автомобіль, спитала що будуть робити на що він відповів, що спочатку їдуть на маленький пікнічок, а потім повернуться у місто де будуть продовжувати відпочинок. Потерпіла погодилась так як повністю йому довіряла. Коли вони приїхали, ОСОБА_21 вийшла з автомобілю без сумочки, після чого він вийшов з машини вже з ключами в кармані. ОСОБА_21 спитала де дівчина ОСОБА_11 , та їй пояснили. що її потрібно забрати з «двох стовпів», хоча з ОСОБА_11 домовились по плану, що за цей час ОСОБА_10 поїде до квартири потерпілої забрати гроші та після чого приїде назад. ОСОБА_10 виїхав з посадки та поїхав в сторону будинку, проїхавши кілометри два у нього в машині загорівся «чек» - поломка коробки автомата, треба було зупинитись, почекати та зняти акумулятор. В зв`язку з технічними проблемами з машиною, він почав дзвонити ОСОБА_11 дізнатися як відбуваються події, але він не брав слухавку, хоча ОСОБА_10 дзвонив йому разів з десять. Почало вже сутеніти, ОСОБА_10 завів автомобіль та почав рухатись в сторону квартири, в цей момент надійшов дзвінок від ОСОБА_11 , який просив приїхати терміново на місце, де він його чекав та забрати його. Повертався він назад приблизно пів години, декілька разів проїжджав те місце на якому залишив ОСОБА_11 та потерпілу, так як точно не пам`ятав де він їх залишив, потім подзвонив ОСОБА_11 , для того щоб знайти місце пікніку, але ОСОБА_11 вже по телефону повідомив, що йде в сторону «двох стовпів», зустрівшись з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 спитав що сталось та де ОСОБА_21 . ОСОБА_11 був брудний та тримав при собі сумочку ОСОБА_21 в руках та відповів, що її більше немає та треба їхати. ОСОБА_10 посадив його в автомобіль та поїхав, а в процесі руху, ОСОБА_11 з трудом розповів йому як все відбувалось в «двох словах». Після цього вони поїхали на мийку, так як весь автомобіль був брудний та вирішили закінчити свій план і забрати гроші. Він приїхав на вул. Базарну в ОСОБА_22 разом з ОСОБА_11 , залишив автомобіль на куті вул. Канатна/Базарна та сам пішов до квартири, зайшов та взяв гроші, золото, ключі від автомобіля та портмоне. Після цього він відвіз ОСОБА_11 в готель на ОСОБА_23 чи Великій Арнаутській, а сам поїхав додому відпочивати. На наступний день ОСОБА_10 залишив свій автомобіль вдома, взяв таксі та поїхав на вул. Базарну до місця розташування автомобіля потерпілої, він сів у неї та поїхав до ОСОБА_11 в готель. В процесі він домовився, що в Херсоні автомобіль куплять, але в Херсоні не вийшло та вони поїхали в Чернівці. Пістолет та маски він взяв у день коли був вдома так як у його друга в ОСОБА_24 був день народження та він узяв маски для розваг, а пістолет щоб по банкам стріляти. Коли ОСОБА_10 прийшов до ОСОБА_11 в готель, то повідомив, що забрав автомобіль потерпілої. Зазначив, що вони не від кого не тікали, телефони були у них включені, кожен день вони були в соціальних мережах. В Чернівцях вони продали автомобіль та в ОСОБА_24 святкували та старались знайти якийсь вихід з ситуації. В один день коли вони відпочивали, їх було затримано працівниками поліції. З огляду на викладене ОСОБА_10 визнав себе винним частково, а саме у крадіжці майна та угоні автомобіля, тобто у скоєні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Цивільний позов визнав у розмірі 10-15 тисяч гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 виним себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав, зазначив що скоїв вбивство не навмисно, а не розрахувавши свої сили намагаючись заспокоїти ОСОБА_20 , також зазначав що в крадіжці цінностей з квартири не приймав участі, оскільки залишився в автомобілі та перебував в важкому психологічному стані після скоєного. Угон автомобілю також не здійснював, при цьому пояснив наступне: У нього були матеріальні складнощі пов`язані з банками та кредитами. Так як ОСОБА_10 є його другом він розповів йому про свої проблеми та в процесі розмови вони прийшли до того, що в ОСОБА_10 є знайома у якої можна вкрасти гроші, та обговорили план здійснення крадіжки при обставинах зазначених в показах ОСОБА_10

26.05.2017 року вони з ОСОБА_10 приблизно о 19.00 годині, реалізуючи спільний умисел зустрілись та вирішили, що приводом у них буде зустріч на пікніку та виїхали знайти місце для пікніка. По Кишинівській трасі проїхавши близько 10 км зупинились, побачивши хороше місце, де його й залишив ОСОБА_25 та поїхав за ОСОБА_21 . Він залишився, подивився де є не сильно трав`янисте та зручне для пікніку місце. Там він знаходився близько години, поки приблизно о 22.00 годині, не приїхали ОСОБА_26 з ОСОБА_27 . Познайомившись з ОСОБА_21 , попросив її допомогти, щоб вона вийшла з автомобілю, в цей час ОСОБА_25 залишився в автомобілі та мав відповідно до плану вкрасти ключі від квартири. Вони пройшли 10-15 метрів від машини та почали розташовуватися. Відповідно до обговореного плану, ОСОБА_11 попросив ОСОБА_10 щоб він поїхав за його подругою ОСОБА_28 в сторону «двох стовпів». Станіслав поїхав. Протягом спілкування з ОСОБА_17 , ОСОБА_11 помітив що вона дуже змінилась у виразу обличчя та в цей час в її руках була сумка. ОСОБА_11 подумав, що скоріш за все вона помітила те, що пропали ключі. Починало сутеніти, він намагався підтримувати розмову, але вона односкладно відповідала йому та емоційно було напружена та відчувала страх. В цей момент з правої сторони від них по просьолочній дорозі проїздив автомобіль з увімкненими фарами в сторону водонапірної станції та ОСОБА_21 почала бігти в сторону автомобіля. ОСОБА_11 наздогнав її та повалив на землю та почав говорити, що все буде нормально та зараз ОСОБА_25 з ОСОБА_28 приїдуть. Потерпіла почала задавати питання навіщо вони сюди приїхали, чому все так неорганізовано, у неї були переживання в очах та страх. Він узяв її під руку та сказав, що потрібно піти до речей та зараз всі приїдуть. Вона відмовилась та відповіла, що їй страшно та вона залишиться на місці. Він відпустив її руку, вона знову намагалась втекти, він знов повалив її на землю та взяв своїми руками її руки за спину та підійшов до рюкзака де був скотч, яким замотав руки за спину та попросив присісти на підстилку. Після того як ОСОБА_21 присіла, він почав дзвонити ОСОБА_10 , але не міг додзвонитися. Після цього вона знову почала бігти та кричати, відмахуватися та намагалась вдарити руками та ногами. Він не відповідав на ці дії, намагався заспокоїти, блокував її руками, знову повалив її на землю та скотчем замотав їй рот щоб вона не кричала. Через деякий час ОСОБА_17 знову почала тікати, він знову її догнав та щільно придавив до землі, вона розверталась, намагалась вдарити ногами та головою та в процесі цих рухів взявши її в області потиличного бугра, не розрахувавши сили, після її різкого руху в сторону він її заблокував та зламав шийний хребець. Прийшов до тями в той момент, коли вона не подавала ознак життя. Він зрозумів що позбавив життя людину. Після цього, набрав ОСОБА_10 , але телефон був виключений. У сметінні він побачив попереду лісосмугу та попрямував в її напрямку. Дійшовши до лісосмуги він підшукав де можна залишити тіло ОСОБА_21 та сховати інші речі, які готувались для пікніка. Побачивши заглиблення у землі, він приніс туди тіло ОСОБА_21 та присипав його листям та гілками. Побачивши поряд звалище сміття він відніс туди плед, сміття та продукти викинув. Сумку, яка лежала біля пледу він взяв з собою та подзвонив ОСОБА_25 спитавши де він знаходиться. ОСОБА_10 повідомив, що вже під`їжджає та ОСОБА_11 направився до траси йому назустріч. Сівши до автомобіля, ОСОБА_10 спитав де ОСОБА_21 та ОСОБА_11 відповів, що її більше немає. Після цього вони поїхали на мийку так як автомобіль був брудний. На мийці вони подивились на вміст сумки та знайшли там телефон, карточку банківську та чеки і квитанції та на одному з них були цифри, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скористалися ними як пін-кодом, вперше на вул. Гайдара на куті вул. Малиновського у супермаркеті «Копійка» на суму 3500,00-4000,00 грн. Після цього він повернувся в автомобіль та присів на заднє сидіння та виключився (заснув) та прийшов до себе коли відкривав багажник ОСОБА_25 , це була вулиця Базарна кут вул. Канатної. Пізніше ОСОБА_10 прийшов та відвіз його до готелю де він ліг спати. Прокинувшись, ОСОБА_25 сказав йому, що він поїде з ним в сторону Херсону, бо там є людина якій можна продати автомобіль. Вони поїхали в сторону Херсону, де людина хотіла придбати авто, але йому щось не сподобалось та у нього були сумніви, тому вони потім поїхали в сторону Чернівців, де ОСОБА_10 домовився з людиною та вони продали автомобіль, ОСОБА_11 написав розписку та після цього вони відправились на день народження їх друзів. В день їх затримання вони були в Гайсинському районі в с. Краснопілка в придорожньому закладі, де їх затримали працівники поліції. ОСОБА_11 в показах зазначив, що попередньо їх ціллю було заволодіння тільки грошовими коштами та матеріальними цінностями, а про застосування фізичного впливу розмови не йшло. Просив суд прийняти до уваги, що на вбивство не було умислу та це було не заплановано, гроші він не крав, а тільки знімав з банкомату. Цивільний позов визнав у розмірі 30 тисяч гривень. Також зазначив, що свідчення, які він надавав під час досудового розслідування є неправдивими, так як працівники поліції наполягали, щоб обвинувачений надав саме ті свідчення, які йому розповіли працівники поліції, переконавши його в тому, що вони повністю на його боці та що вони йому допоможуть.

Дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у скоєні злочинів передбачених ч. 4 ст. 185, та ч. 2 ст. 289 КК України та вина ОСОБА_11 у скоєні злочину передбаченого п.п. 6,9 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується наступними доказами:

-Показами потерпілої ОСОБА_29 яка будучі допитана у судовому засіданні пояснила, що загибла є її сестрою, обвинувачених ОСОБА_29 раніше не бачила. Зазначила, що їй подзвонила донька померлої та сказала, що мати не виходить на зв`язок. В квартирі нікого не було, працював телевізор та вони звернулись до поліції. Коли вони зайшли до квартири, там був ідеальний порядок, ключі від квартири були у господарки квартири яка їх надала, так як сестра винаймала квартиру, потім вони ключі повернули. Вона одразу помітила, що пропали документи, телефони, ключі, зарядки від телефонів, ноутбук, шуба норкова. Сестра жила самостійно та не перед ким не відчитувалась. Вона в ОСОБА_22 не приїжджала, а сестра часто приїжджала в Київ. Сестра не збиралась продавати шубу, вона їй подобалась. Шуба коштувала 1000 доларів США, але їй невідомо скільки коштував телефон, ноутбук та парфуми. З приводу автомобіля матері подзвонив чоловік та повідомив, що купив це авто, але повернув його так як дізнався що ця машина проходить про кримінальній справі.

-Показами свідка ОСОБА_30 який будучі допитаний у судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_10 по обміну автомобілями. Приблизно 20 червня 2017 року йому на месенджер «вайбер» прийшло повідомлення від ОСОБА_10 про продаж автомобіля, власниця якого нібито поїхала за кордон на постійне місце проживання. ОСОБА_10 приїхав до нього в Чернівці, власником була ОСОБА_17 . Автомобіль був «чистий». Друг ОСОБА_10 який був з ним ( ОСОБА_11 ) написав йому розписку, що продав йому даний автомобіль. ОСОБА_11 казав, що це автомобіль його дівчини чи дружини, що він багато доброго їй зробив а вона поїхала, її мати віддала ключі і він забрав автомобіль. Машина стояла при дорозі два дні, потім він машину хотів продати, перевірив по базі та машина була в арешті по кримінальній справі. Після цього він машину повністю відмив, знайшов страховку та в ній був телефон дівчини та телефон її матері. Він подзвонив ОСОБА_10 щоб той забрав цю машину, свідок також підтверджує що переписувався з ОСОБА_10 в месенджері «Вайбер». ОСОБА_10 пояснив йому, що у нього великі проблеми та він зайнятий та не може говорити, ніяких обставин не пояснював. Потім зв`язок з ним пропав. Пізніше ОСОБА_31 подзвонив власниці автомобіля, відповіла матір та сказала що донька пропала, та він відвіз автомобіль матері. Сестра не казала, що збирається їхати кудись на вихідні.

-Показами свідка ОСОБА_32 яка будучі допитаною у судовому засіданні пояснила, що її знайома ОСОБА_33 запросила її посидіти в кафе з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 там же вона з ними й познайомилась. Вони повечеряли у день знайомства, потім вони їх не бачили. Зустрілись з обвинуваченими приблизно 15-16 липня 2017 року. Обвинувачені розповідали, що вони з Одеси по роботі. Обвинувачені залишали речі на зберігання, але їх забрала поліція. Залишали речі, маски та папери;

- Показами свідка ОСОБА_33 яка будучі допитаною у судовому засіданні пояснила, що вони познайомились з обвинуваченими в мережі «інтернет» та зустрілися в кафе декілька разів. Потім зателефонувала подруга і сказала, що до неї приїхала поліція та треба надати покази, вона поїхала до неї. Познайомились десь в липні 2017 року з Вячеславом. Познайомились вони на сайті «Мамба». Обвинувачені поводили себе звичайно, нічого підозрілого, трохи пили алкогольні напої;

- протоколом огляду місця події від 29.05.2017 року та додатком до нього, згідно якого було оглянуто квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 100-107 том 5).

- протоколом огляду місця події від 02.06.2017 року, згідно якого було оглянуто сполучення автодороги по вулиці Я. Мудрого до центру Садгори, безпосереднім місцем огляду є частина вказаної вулиці на якій розміщується ДЕПО автоперевізки Денисівка, що розміщується по вул. Я. Мудрого, 53, м. Чернівці (а.с. 108-111 том 5).

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.06.2017 року № 24518, згідно якого ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомила, що у її матері ОСОБА_17 вкрали речі з квартири АДРЕСА_4 . Вкрадені речі: норкова шуба темно-коричневого кольору, 2 пари золотих сережок, золотий кулон з ціпком, золотий хрестик з ціпком, гроші в сумі 2000 тисячі доларів США, паспорт громадянина України, закордонний паспорт, дві банківські карти Приват Банк № НОМЕР_6 , карта Райфайзен Банк, флешка срібляста, флакон парфумів, мобільний телефон «Айфон 7», ноутбук «Асус» з зарядним пристроєм та сумкою-чехлом, 2 сумки, сонцезахисні окуляри. Сума збитку приблизно 250000 гривень (а.с. 66-68 том 3).

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомила, що в квартирі АДРЕСА_4 в якій проживала її сестра ОСОБА_17 , вкрали речі, а саме: норкова шуба, темно-коричневого кольору, 2 пари золотих сережок, золотий кулон з ланцюжком, золотий хрестик з ланцюжком, гроші у розмірі 2000 доларів США, паспорт громадянки України та закордонний паспорт, дві банківські карти Приватбанк № НОМЕР_6 , карта Райффайзен банку, флешкарта срібна, флакон парфумів, пудра, блиск, коробка з навушниками та документами від телефону Iphone7, ноутбук ASUS із зарядним пристроєм та сумкою-чохлом, дві жіночі сумки, сонцезахисні окуляри (а.с. 113-115, том 5).

- протоколом обшуку від 23 червня 2018 року який проводився за адресою: АДРЕСА_7 в ході якого було виявлене та вилучене майно, на яке ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 27 червня 2017 року у справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11675/17 було накладено арешт (а.с. 83-89 том 3).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_35 впізнала особу на фото № 1 як ОСОБА_36 , та вказала, що саме він назвався ОСОБА_25 при зустрічі у кафе «Застава».

- заявою ОСОБА_37 згідно до якої, вона просила приєднати до матеріалів справи спортивну сумку синього кольору фірми «Filla» з вмістом, а саме особистими речами молодого чоловіка на ім`я ОСОБА_38 з яким вона познайомилась 15.06.2017 року. Сумку він залишав на тимчасове зберігання 21.06.2017 року (а.с. 125 том 3).

- протоколом обшуку від 23 червня 2018 року який проводився за адресою: АДРЕСА_8 та в ході обшуку громадянина ОСОБА_39 було виявлене та вилучене мобільний телефон фірми «Iphone 7» 128 GB. у корпусі рожевого кольору з написом на корпусі телефону з тильної сторони «Model A1660 FCC ID:BCG-E3085A IC:579C-E3085A» IMEI НОМЕР_5 , на який ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27 червня 2017 року у справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11675/17 було накладено арешт (а.с. 90-95 том 3).

- заявою ОСОБА_30 від 23.06.2017 року про добровільну видачу працівникам поліції розписки від ОСОБА_11 на фрагменті паперу про отримання від нього коштів у сумі 1500 доларів США за автомобіль «Хюндай Гетц» номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 96 том 3).

- протоколом огляду предмету від 23.06.2017 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон «Samsung J7» та в ході огляду вказаного телефону у месенджері «Viber» було виявлено електронне листування з чоловіком з номером телефону « НОМЕР_11 » згідно якої обговорюється продаж автомобіля (а.с. 97-112 том 3).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_30 впізнав особу на фото № 1 як ОСОБА_36 , та вказав, що саме він разом з ОСОБА_40 продали йому автомобіль «Хюндай Гетц» НОМЕР_1 (а.с. 113-114 том 3).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_30 впізнав особу на фото № 4 як ОСОБА_41 , та вказав, що саме він разом з ОСОБА_42 продали йому автомобіль «Хюндай Гетц» НОМЕР_1 (а.с. 115-116 том 3).

- протоколом затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 23.06.2017 року, з якого вбачається, що 23.06.2017 року було затримано ОСОБА_10 (а.с. 58-65 том 3).

- протоколом затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 23.06.2017 року, з якого вбачається, що 23.06.2017 року було затримано ОСОБА_11 (а.с. 72-79 том 3).

- протоколом огляду місця події від 24.06.2017 року та додатком до нього від 24.06.2017 року, згідно до якого на з`їзді з траси Тираспольське шосе вправу сторону в напрямку с. Курган на відстані 500 м від шосе по лісосмузі, на відстані 7-8 м від ґрунтової дороги у кущах лісосмуги виявлено та вилучено під ґрунтом глибиною 60 см труп ймовірно ОСОБА_17 , 1977 року народження, одягнута в джинси синього кольору, світлу футболку, туфлі синьо-зеленого кольору, труп зі слідами гнильних змін, також виявлено металевий предмет прямокутної форми (а.с. 212-223 том 1).

- протоколом огляду місця події від 06.06.2017 року автомобіля марки «Хюндай Гетц» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був розташований на території Садгірського ВП УВП Чернівецької області (а.с. 35-39 том 3).

- протоколом огляду предметів від 03.06.2017 року, згідно якого при дослідженні CD-R диску виданого співробітниками ЖКХ за адресою : м. Одеса, вул. Базарна, 5/5, на яких знаходяться записи з камер спостереження за 26.05.2017 року встановлено, що особа чоловічою статі, одягнута у чорні кросівки, сині джинси, чорну кепку, куртку платівку біло-синього кольору знімала з банкомату «Приват Банк» гроші (а.с.40-49 том 3).

- протоколом огляду предметів від 31 липня 2017 року, згідно якого при дослідженні CD-R диску виданого співробітниками охорони ПАТ «ПриватБанк» з камер спостереження за 27.05.2017 року встановлено, що чоловік, тримаючий мобільний телефон у руці знімає з банкомату грошові кошти (а.с. 51-56 том 3).

- протоколом обшуку від 24.06.2017 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого виявлено пістолет-револьвер фірми «SAFARIPФ 420» калібра 4 мм для відстрілу патронів «Флобера» (а.с. 120-124 том 3).

- протоколом огляду предметів з додатками від 03.07.2017 року, згідно якого були оглянуті речі, які були вилучені 23.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_7 при обшуку (а.с. 1-96 том 2 ).

- протоколом огляду предметів з додатками від 04.07.2017 року, яким встановлено контакти, смс повідомлення, вхідні, пропущені та вихідні дзвінки, фото та відео зображення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на їх мобільних телефонах (а.с. 97-233 том 2).

- протоколом огляду предметів від 10.10.2017 року та додатками до нього, згідно якого було оглянуто: з паперових конверти (конверт для дисків) білого кольору, де при відкритті якого виявлено по одному DVD-R диску торгівельної фірми виробника «ARENA», об`ємом 4,7 gb., на яких мається інформація отримана на підставі рішення слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси та тимчасово вилучена у операторів мобільного зв`язку України ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар» (а.с. 50-93 том 4).

- протоколом огляду предметів від 27.10.2017 року, згідно до якого було оглянуто порошкоподібна речовина амфетамін вагою 0,068 г, дерев`яна щітка довжиною 220 мм, картонна коробка на якій мається зображення пістолета та маються написи «САФАРІ, паспорт Револьвер 4 мм», документи на пістолет який має заводський номер НОМЕР_12 , револьвер Сафарі, українського виробництва, пістолет револьвер з набоями в барабані у кількості 8 штук, сережки у вигляді гвоздиків, частини липкої стрічки скотча (а.с. 153-164 том 3).

- протоколом додаткового огляду предметів від 30.10.2017 року, згідно якого вбачається, що предметом огляду була флеш карта, яка була вилучена під час затримання підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на якій було виявлено особисті фото ОСОБА_17 (а.с. 145-152 том 3).

- висновком експерта № 312-П від 03.11.2017 року, згідно якого встановлено, що рукописний текст у розписці від імені ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на ім`я ОСОБА_43 про продаж автомобіля «Хюндай Гетц», яка починається словами; «Я ОСОБА_44 ІНФОРМАЦІЯ_8 …» та закінчується словами: «… за наличным расчетом 1,5 тыс $ 30.05.2017 «підпис», вірогідніше за все виконаний самим ОСОБА_11 (а.с. 39-49 том 4).

- висновком експерта № 702-2106/2017 від 24.06.2017 року, згідно до якого на під`язиковій кістці, в місці з`єднання лівого великого ріжка з тілом, а також на правому та лівому верхньому ріжку щитовидного хряща мається по одному повному перелому, які є прямими по морфології та могли утворитися від розгинання при прикладанні травмуючої сили в місцях переломів, на клапті шкіри шиї, поблизу лівого краю (передньо-ліва поверхня), визначаються переривчасті на протязі пошкодження, у вигляді саден, які могли бути утворені внаслідок контактування з твердою тупою поверхнею. Смерть ОСОБА_17 наступила від механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї тупим предметом (можливо руками) (а.с. 94-98 том 4).

- висновком експерта № 901-Д від 08.08.2017 року, згідно до якого встановлено, що слід пальця руки розмірами 19х20 мм, що був виявлений та вилучений 02.06.2017 року під час огляду автомобіля «Хюндай Гетц» потерпілої ОСОБА_17 , з поверхні пластмасової пляшки яка перебувала у автомобілі, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 103-107 том 4).

- актом судово-медичного -гістологічного дослідження № 1819/2106 від 07.07.2017 року, з висновку якого вбачається, що на тлі виражених гнильних змін, у м`яких тканинах у тому числі шиї визначаються дрібні крововиливи і забруднення по краях (а.с. 101 том 4).

- судово-медичним дослідженням № 355 від 07.07.2017 року, з висновку якого вбачається, що на клапті шкіри шиї, в лівій частині його та в центральних відділах, визначається нерівномірна зміна кольору клаптя по всій поверхні. На внутрішній поверхні, на окремих ділянках центральних відділів та в лівій частині його, а також по нижньому краю маються ділянки зміни кольору. На клапті шкіри шиї, поблизу лівого краю, визначаються переривчасті на протязі пошкодження, у вигляді саден, які могли бути утворені внаслідок контактування з твердою тупою поверхнею (поверхнями). На під`язиковій кістці, в місці з`єднання лівого великого ріжка з тілом її, а також на правому та лівому верхньому ріжку щитоподібного хряща мається по одному повному переламу, які є прямими по морфології та могли утворитися від розгинання при прикладанні травмуючої сили в місцях переламів. Визначити характер травмуючого предмета (предметів), яким утворені пошкодження не представляється можливим через недостатність судово-медичних даних. На перснюватому хрящі яких-небудь пошкоджень не виявлено. При візуальному та мікроскопічному досліджені на клапті шкіри шиї яких-небудь сторонніх включень, окрім грязьових накладень, не виявлено (а.с. 165-172, том 5).

- судово-медичним дослідженням № 643/2106 від 12.07.2017 року, згідно висновку якого вбачається, що при встановленні групової приналежності кістки трупа ОСОБА_17 , 1977 р.н., виявлені слабовиражені антигени А і Н, властиві групи крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО (а.с. 173, том 5).

- висновком експерта № 684-Т від 28.07.2017 року, з якого вбачається, що на зовнішніх і внутрішніх поверхнях та на поверхнях деталей двостороннього циліндрового механізму з ручкою (постійним ключем) урізного замка, вилученого 29.05.2017 року при огляді місця події кв. АДРЕСА_4 , слідів дії стороннього предмету (предметів) не виявлено. На зовнішніх і внутрішніх поверхнях та на поверхнях деталей двостороннього циліндрового механізму урізного замка, вилученого 29.05.2017 року при огляді місця події кв. АДРЕСА_9 , слідів дії стороннього предмету (предметів) не виявлено. У ключовій шпарині першого циліндра двостороннього циліндрового механізму урізного замка, вилученого 29.05.2017 року при огляді місця події кв. АДРЕСА_9 , виявлений сторонній предмет - фрагмент м`якого тонкого металу, вірогідно, фольги (а.с. 183-191, том 5).

Дії ОСОБА_10 , спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_20 повністю охоплюються диспозицією ст. 185 ч. 4 КК України, а тому не потребують додаткової кваліфікації за ч. 4 ст. 187 КК України.

Оцінюючі докази надані стороною обвинувачення, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_10 злочину, передбаченого п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України також не надано.

Оскільки в ході судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєні умисного вбивства ОСОБА_20 не доведена, суд кваліфікуючі дії обвинуваченого ОСОБА_11 виключає з обвинувачення за п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, таку кваліфікуючу ознаку як «за попередньою змовою групою осіб» (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України).

За наслідками розгляду справи та дослідження доказів, колегія суддів дії обвинувачуваного ОСОБА_10 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах та за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 , колегія суддів кваліфікує за:

- ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах;

- ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

- п. п. 6 , 9 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин.

Змінюючи кваліфікацію відносно обвинувачених, суд керується наступним.

Відповідно до пунктів 1), 4) ч. 1 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок повинен вирішити питання, чи мале місце діяння у вчиненні якого обвинувачується особа, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачення в об`ємі, висунутому органом досудового розслідування не знайшло свого підтвердження, а обвинувачення встановлене судом, підтверджується вищезазначеними доказами.

Покази свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_45 , ОСОБА_32 та ОСОБА_46 не містять в собі підтвердження в скоєні злочину передбаченого ст. 115 КК України, але підтверджують скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України обвинуваченими.

Суд також звертає увагу, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_17 «вирвалась та почала втікати, однак була настигнута ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які наздогнали її біля кущів лісової смуги розташованої в 500 метрах від шосе по лісосмузі на з`їзді з траси Тираспольське шосе в праву сторону в напрямку селища Курган Біляївського району Одеської області, де повалили ОСОБА_17 на землю, та з метою доведення свого злочинного наміру на позбавлення ОСОБА_17 життя почали наносити удари руками і ногами в різні частини тіла, яка намагалася чинити опір». Це твердження обвинувачення не знаходить свого підтвердження при розгляді справи.

Однак відповідно до зовнішнього дослідження трупа ОСОБА_17 у висновку експерта № 702-2106/2017 від 21.07.2017 р. (том. 4 а.с. 95) «Видимих тілесних ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено».

Також, до справи в якості доказу стороною обвинувачення доданий протокол про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 08.11.2017 року, згідно якого вказано, що 23.06.2017 року о 22.24 годині в приміщенні службового кабінету № 74 проходить розмова заступника начальника ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_47 , заступника начальника КП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_48 та фігуранта ОСОБА_11 .

З протоколу вбачається, що працівники правоохоронного органу задавали питання щодо обставин скоєного злочину, на які ОСОБА_11 відповідав, а якщо відповідь була неповна або неточна, задавались уточнюючі питання.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно до протоколу затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 було затримано об 11.30 годині 23.06.2017 року (а.с. 72-79 том 3).

В силу положень ч. 1 ст. 42 КПК України, ОСОБА_11 , як особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, мав право користуватись мінімальними гарантіями, передбаченими ч. 3 ст. 42 КПК України, зокрема мати захисника (отримати його в порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги) та бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим КПК України, а також отримати їх роз`яснення.

Дослідивши вказаний протокол, судом встановлено, що процесуальна дія, яка відбувалась за характерними ознаками викладеними в ст. 224 КПК України є нічим іншим як допитом та відбулась без участі захисника та повідомлення і роз`яснення прав підозрюваному.

Забезпечення права на захист, це мінімальні, позитивні зобов`язання держави України перед Європейською спільнотою, узяті з моментом підписанням та ратифікацією Конвенції з прав людини та основоположних свобод, зокрема п. c) ч. 3 ст. 6 Конвенції закріплено право, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. При цьому, поняття обвинувачений у Конвенції використовується не як статус особи, а як поняття, що це особа, якій у будь-якій формі пред`явлено, чи вона підозрюється, у будь-якому обвинуваченні, правопорушенні.

В пунктах 262, 263 рішення Європейського суду з прав людини «Нічипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, суд зазначив, що забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення поганого поводження, відмічаючи особливу вразливість обвинуваченого на початкових етапах провадження, коли він потрапляє у стресову ситуацію і одночасно стикається з дедалі складнішими положеннями кримінального законодавства. Будь-який виняток з реалізації цього права має бути чітко визначений, а його дія має бути суворо обмежена в часі.

Ці принципи є особливо актуальними в разі серйозних обвинувачень, бо саме у випадку, коли особі загрожує найсуворіше покарання, її право на справедливий судовий розгляд має забезпечуватися в суспільстві максимально можливою мірою (рішення у справі «Сальдуз проти Туреччини», п.54).

Суд наголошує, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, який, у разі необхідності, призначається офіційно, не є абсолютним, воно є однією з основних ознак справедливого судового розгляду (рішення у справі "Кромбах проти Франції" (Krombach v. France), N 29731/96, п. 89, ECHR 2001-II). Як правило, доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками поліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права (див. рішення у справі "Сальдуз проти Туреччини" (Salduz v. Turkey) [ВП], N 36391/02, п. 55, від 27 листопада 2008 року). Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо викривальні показання, отримані під час допиту правоохоронними органами без доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_11 фактично було затримано перед допитом і він фактично був підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого (в розумінні ст. 12 КК України) злочину саме з часу такого затримання. При цьому не лише не було забезпечено доступ до захисника, а навіть не роз`яснено таке право. Таким чином в силу ст. 87 КПК України доказ - протокол про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 08.11.2017 року, суд вважає недопустимим як такий, що отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічного висновку Європейський суд з прав людини дійшов в справі «Фефілов проти Росії» від 17 липня 2018 року, визначивши, що заявнику не було надано можливості отримати юридичну консультацію до того, як він підписав щиросерде зізнання і йому було офіційно присвоєно статус підозрюваного у кримінальній справі. Суд зробив висновок, що доступ особи до адвоката з моменту її фактичного затримання був обмежений без будь-яких «вагомих підстав». Таким чином, Суд визнав порушення ст. 6 Конвенції.

Крім того, як на законність проведення такого протоколу про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 08.11.2017 року була надана ухвала Апеляційного суду Одеської області.

Сторона захисту зазначила у судовому засіданні, що вказана ухвала не відкривалась їм на стадії досудового розслідування, доказів іншого сторона обвинувачення не надала.

Згідно до Постанови Верховного суду України від 12.10.2017 року по справі № 5-237кс(15)17 сформульовано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною дванадцятою статті 290 КПК України. І він зводиться до наступного.

Не відкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. Водночас відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.

Отже, факт ознайомлення з матеріалами справи після закінчення розслідування не є достатнім для відстоювання стороною захисту своєї позиції у кримінальному процесуальному змаганні. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.

Частина 12 статті 290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах. Так, не відкриття сторонами кримінального провадження одна одній матеріалів суттєво зменшує їхню доказову базу, що, в свою чергу, може негативно вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення.

На необхідності надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду, йдеться у рішенні Європейського суду «Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства» від 27 жовтня 2004 року, в якому зазначено, що, відповідно до вимоги справедливості, передбаченої статтею 6 Конвенції, прокуратура мала ознайомити захист з усіма доказами у справі як на користь, так і проти обвинуваченого, і те, що у вказаній справі цього не було зроблено, призвело до недоліків судового розгляду.

Також, відповідно до принципу рівності сторін, сторона обвинувачення не вправі приховувати, не надавати обвинуваченому матеріали, що перебувають у неї або доступні їй, які можуть допомогти обвинуваченому звільнитися від кримінальної відповідальності чи отримати менш суворий вирок. Це право (і, відповідно, обов`язок держави) було підтверджено у справі «Джасперс проти Сполученого Королівства» від 16 лютого 2000 року. Таке правило стосується й матеріалів, які можуть викликати сумнів щодо доказів, наданих обвинувачем.

З огляду на викладене, вказану ухвалу суд визнає недопустимим доказом.

Крім того, з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, на думку суду, необхідно застосувати концепцію «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 (Gafgen v. Germany) та «Яременко проти України» від 30.04.2015 (Yaremenko v. Ukraine), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті досудового провадження не уповноваженою особою, самі є недопустимими як докази.

Цю концепцію необхідно застосувати до протоколу про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 08.11.2017 року, який проводився на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області та яка визнана недопустимим доказом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 р. у справі "Кобець проти України", де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

У цій правовій позиції можна виокремити такі конститутивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими.

Інформація, яка знаходиться на DVD дисках і яка була оброблена та зведена в протоколі огляду від 10.10.2017 року в аналітичну картину є також неналежним доказом того, що обвинувачені в момент скоєння вбивства потерпілої знаходились в одному і тому ж місці, адже точний час смерті потерпілої під час судового слідства не було встановлено, тому стверджувати, що обвинувачені були разом саме в момент смерті потерпілої суд не має можливості, адже вищевказана інформація вказує, що телефони обвинувачених знаходились в зоні покриття однієї базової станції і не обов`язково разом, так як середній радіус покриття однієї соти складає приблизно 5 км., а отже телефони обвинувачених можуть реєструватися в одній соті знаходячись один від одного на відстані приблизно 10 км.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується у скоєнні ним кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом. Докази щодо підтвердження подій по скоєнню вказаних кримінальних правопорушень узгоджуються між собою та не залишають сумнівів у винуватості ОСОБА_10 в скоєні зазначених злочинів, крім того, обвинувачений сам визнає всі події, передбачені вказаними статтями.

З урахуванням зазначеного, суд вважає що вина ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187, ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 9, 12 КК України не знайшла свого підтвердження при судовому розгляді та дослідженні доказів по справі, тому ОСОБА_10 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України підлягає виправданню за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки не було доведено, що вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується останній. Щодо обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні умисного вбивства, то це також не знайшло свого підтвердження з підстав зазначених судом вище, тому він підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не було доведено, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_10 .

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_11 у скоєні злочинів за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, незважаючи що ОСОБА_10 зазначає в своїх показах, що він особисто скоїв крадіжку речей загиблої з квартири та угон автомобілю, оскільки ОСОБА_11 нібито перебував в пригніченому психологічному стані в зв`язку зі смертю ОСОБА_27 .

Розвиток та хронологія подій вказують на сумісний умисел обвинувачених на скоєння зазначених злочинів, з моменту обговорення плану злочину, оскільки саме крадіжка була метою обвинувачених з самого початку.

Дії ОСОБА_11 на заволодіння майном ОСОБА_20 повністю охоплюються диспозицією ст. 185 ч. 4 КК України, та ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки суд визнає доведеним скоєння вбивства з корисливих мотивів, а тому дії ОСОБА_11 не потребують додаткової кваліфікації за ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник наполягали на тому, що в діях обвинуваченого не міститься складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.115 КК України та просили перекваліфікувати його дії на вбивство з необережності.

Згідно ч. 1 п. 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, оцінюючи їх сукупність з точки зору достатності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_11 злочину, передбаченого п. 6, 9 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство іншої особи з корисливих мотивів та з метою приховання іншого злочину.

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, характер та спрямованість зусиль ОСОБА_11 при здавлені шиї ОСОБА_17 , з урахуванням його фізичних даних, спортивної статури, показань свідків, висновків проведених експертиз та протоколів слідчих дій.

Обставини обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 п. 6,9 ст. 115 КК України, узгоджуються з його детальними поясненнями експертам під час проведення судово-психіатричної експертизи, висновки якої колегія суддів вважає належними та допустимими.

Не містять висновки про обставини вчинення злочину ОСОБА_11 істотних протиріч з обставинами, які він викладав під час слідчих експериментів.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що дії ОСОБА_11 , як в момент вчинення вбивства потерпілої, так і всі його подальші дії, здійсненні для приховання скоєного ним злочину, свідчать саме про наявність умислу на заподіяння смерті потерпілій та відсутність ознак вбивства через необережність.

Окрім інших доказів, стороною обвинувачення надані наступні висновки експертів:

- № 343 від 14.09.2017 року, з якого вбачається, що на наданому на дослідження брелку, виявлено клітин з ядрами без домішки крові, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (а.с. 208-213, том 5);
- № 327 від 02.11.2017 року, з якого вбачається, що у змиві з ручки перемикання передач (об`єкт №1), змиві з керма (об`єкт №2), змиві з ручки відкривання бардачка (об`єкт №3), змиві з внутрішньої ручки відкривання передніх правих дверей (об`єкт №4), змиві з зовнішньої ручки відкривання передніх правих дверей (об`єкт №5), змиві з внутрішньої ручки відкривання задніх правих дверей (об`єкт №6), змиві з зовнішньої ручки відкривання задніх правих дверей (об`єкт №7), змиві з внутрішньої ручки відкривання задніх лівих дверей (об`єкт №9), змиві з зовнішньої ручки дверей водія (об`єкт №10), змиви з внутрішньої ручки відкривання дверей водія (об`єкт №11), змиві з зовнішньої ручки відкривання задніх лівих дверей (об`єкт №12), змиві з ключа замка запалювання (об`єкт № 13) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішку крові генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу.У змиві з ручки відкривання багажного відсіку автомобіля (об`єкт №8) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та для ідентифікації не придатні (а.с. 215-228, том 5),
- № 326 від 03.11.2017 року, згідно якого встановлено, що у змиві з полімерної панелі, розташованої зліва від замка багажника (об`єкт №1) виявлено клітини з ядрами без домішку крові.На фрагменті тканинної оббивки багажного відсіку (об`єкт №2) та на чохлі від домкрату (об`єкти №№ 3-11) крові та клітин з ядрами не виявлено.Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові, виявлених узмиві з полімерної панелі, розташованої зліва від замка багажника (об`єкт №1), є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та для ідентифікації не придатні (а.с. 230-239, том 5),
- № 575 від 02.11.2017 року, з якого вбачається, що генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_10 взято з висновку експертів КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" від 23.08.2017 року № 82. Встановлено генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_11 , які наведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин з ядрами, що домінують серед змішаних генетичних ознак виявлених на масажній щітці не збігаються з генетичними ознаками підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Походження клітин з ядрами, що домінують серед змішаних генетичних ознак виявлених на масажній щітці від підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виключається. Серед змішаних генетичних ознак клітин без домішку крові виявлених на підголівнику № 2 з автомобіля не містяться генетичні ознаки підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Походження клітин без домішку крові виявлених на підголівнику № 2 з автомобіля від підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виключається, висновок експерта № 1843-Х від 28.08.2017 року, згідно якого вбачається, що надана на експертизу порошкоподібна речовина, масою 0,18 г., яка знаходиться в полімерному пакеті, є психотропною речовиною. Надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, є психотропною речовиною обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 0,068 г. (а.с. 193-197, том 5), які суд не приймає до уваги в зв`язку з тим, що вони не несуть жодного доказового значення по справі.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що у обвинуваченого ОСОБА_11 наявні неповнолітні діти - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_13 та серії НОМЕР_14 (а.с. 138, 139, том 4).

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів. В даному випадку, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Потерпілою ОСОБА_29 був заявлений цивільний позов (а.с. 75 том 1), в якому вона просить в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з кожного обвинуваченого на її користь по 200000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що їй було заподіяно моральної шкоди, яка полягає в самому факті смерті рідної сестри, яку вона дуже любила, до порад якої прислуховувалась, поважала та яка була не просто сестрою, але й членом її власної сім`ї. Померла допомагала їй в усіх труднощах та в повсякденному житті. Наразі вона відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт від смерті рідної сестри, яку злісно, жорстоко та умисно вбили відповідачі. В неї часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння смерті сестрі страждає не лише вона, але і її близькі та знайомі люди. Непокоять її постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях її життя. Після смерті сестри змушена постійно приймати ліки та препарати для покращення свого здоров`я, яке раптово погіршилось внаслідок смерті рідної людини.

Судом при вирішенні питання, щодо позовної заяви потерпілої до уваги беруться положення ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» страждання не можуть бути компенсовані лише констатацією порушення (заява № 60750/00, ECHR, 2004, п. 62).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправної поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Докази по справі свідчать про те, що наслідки злочину досягли великої глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, на тривалий час суттєво змінили її звичайний спосіб життя.

Згідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілої щодо моральної шкоди, приймаючи до уваги ступінь її моральних страждань, участь та роль обвинувачених, підлягає частковому задоволенню, оскільки смерть ОСОБА_17 знаходиться у прямому причинному зв`язку саме з діями ОСОБА_11 .

Однак ОСОБА_10 приймав участь в заволодінні майном ОСОБА_17 разом с ОСОБА_11 , тому його протиправними діями також спричинено моральну шкоду потерпілій, хоч і в меншому розмірі, ніж діями ОСОБА_11 .

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів за проведення судових експертиз на загальну суму 56767,40 гривень, підлягають стягненню з обвинувачених з урахуванням ступеню участі в скоєні злочинів, а саме:

З ОСОБА_11 з урахуванням спричинення смерті ОСОБА_17 - 31 103,75 грн.;

З ОСОБА_10 25 663,65 грн.,

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27.06.2017 року по справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11675/17; ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27.06.2017 року по справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11675/17; ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27.06.2017 року по справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11673/17 підлягають скасуванню.

Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відраховуючи строк відбування покарання обвинуваченим, суд вважає за доцільне застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), згідно якої, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання підлягає зарахуванню строк тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаний правовий висновок зазначений у постанові Великої палати Верховного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18.

З огляду на вказане та те, що обвинувачені вчинили злочини до 20.06.2017 року та щодо них продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, необхідно під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосовувати ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Керуючись ст. ст. 370-374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати.

ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі на 6 (шість) років та 6 (шість) місяців з конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту затримання, а саме: з 23 червня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбуття покарання період з моменту затримання, а саме: з 23 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою в ОСІ - ОСОБА_10 залишити до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_11 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України та виправдати.

ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченому п. п. 6, 9 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.

ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_11 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за п. п. 6, 9 ч. 2 ст. 115 , ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчисляти з моменту затримання, а саме: з 23 червня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати ОСОБА_11 у строк відбуття покарання період з моменту затримання, а саме: з 23 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою в ОСІ - ОСОБА_11 залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_29 до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_29 грошову суму у розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_29 грошову суму у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів за проведення судових експертиз на загальну суму 56767,40 гривень, які підлягають стягненню з обвинувачених з урахуванням ступеню участі в скоєні злочинів, а саме:

Стягнути з ОСОБА_11 - 31 103,75 грн.;

Стягнути з ОСОБА_10 25 663,65 грн.,

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27.06.2017 року по справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11675/17; ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27.06.2017 року по справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11675/17; ухвалою Приморського районного суд м. Одеса від 27.06.2017 року по справі № 522/11442/17, провадження № 1-кс/522/11673/17 скасувати.

Речові докази по справі : автомобіль «HYUNDAY GETZ» червоного кольору, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ; «Iphone 7», в корпусі рожевого кольору, без SIM- картки, на слоті для SIM - картки телефону знаходиться напис ІМЕІ НОМЕР_5 , на корпусі телефону з потиличної сторони знаходиться напис «MODEL А1660 FCC ІО BCG E3085AIC579 C- E3085A», пара сережок у вигляді гвоздиків, які виконанні з металу білого кольору, на кожному з яких мається по одному прозорому камінцю, золотий ланцюг з кулоном у вигляді кругу з квіткою всередині залишити потерпілій ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Речові докази по справі : порошкоподібну речовину, білого кольору, масою 0,18 г., яка є психотропною речовиною - амфетамін, та у чистому вигляді вагою 0,068 г; дерев`яну щітку загальною довжиною 220 мм, зубну щітку загальною довжиною 19 см, ручка якої виконана з матеріалу прозорого полімерного матеріалу, та робочою поверхнею, яка виконана у вигляді овалу з синтетичною щетиною білого кольору, жовтого та блакитного кольорів, замки, скоч, вилучені 02.06.2017 року та 08.06.2017 року з автомобілю «Хюндай Гетц» сліди рук, вилучені на 3 відрізки липкої стрічки з поверхні пляшки мінеральної води ємністю 0,5 літрів, яка знаходиться під переднім правим сидінням автомобіля; частина ватної палички зі змивом з замка запалювання автомобіля; частина ватної палички зі змивом з зовнішньої ручки задніх лівих дверей автомобіля; частина ватної палички зі змивом з внутрішньої ручки відкривання дверей водія автомобіля; частина ватної палички зі змивом з зовнішньої ручки відкривання дверей водія автомобіля; частина ватної палички зі змивом з зовнішньої ручки відкривання задніх лівих дверей автомобіля; частина ватної палички зі змивом з ручки відкривання багажного відсіку автомобіля; частина ватної палички зі змивом з зовнішньої ручки відкривання задніх правих дверей автомобіля; частина ватної палички зі змивом з внутрішньої ручки відкривання задніх правих дверей автомобіля; частина ватної палички зі змивом з зовнішньої ручки відкривання передніх правих дверей автомобіля; частина ватної палички зі змивом з внутрішньої ручки відкривання передніх правих дверей автомобіля; частина ватної палички зі змивом з ручки відкривання бардачка автомобіля; частина ватної палички зі змивом з ручки перемикання передач автомобіля; частина ватної палички зі змивом з керма автомобіля; мікрооб`єкт, ззовні схожий на волосину, вилучений з внутрішньої частини спинки правого переднього сидіння; брелок від ключа запалювання автомобіля; мікрооб`єкт, який відібрано на один фрагмент прозорої липкої стрічки, з водійського сидіння; мікрооб`єкт, який відібрано на один фрагмент прозорої липкої стрічки, з правого переднього сидіння; мікрооб`єкт, який відібрано на один фрагмент прозорої липкої стрічки, з заднього сидіння автомобіля; мікрооб`єкт, який відібрано на один фрагмент прозорої липкої стрічки, з правої сторони заднього сидіння; мікрооб`єкти, ззовні схожі на волосся, вилучені з-під переднього лівого сидіння автомобіля; фрагмент тканини світлого кольору зі слідами речовини бурого кольору, вирізаний з багажного відсіку, а саме зі стелі, з відстанню приблизно 2 см від кришки багажнику автомобіля; фрагмент тканинної оббивки багажного відсіку зі слідами речовини бурого кольору, вирізаний з задньої сторони сидінь на відстані 12 см від низу багажника; чохол від домкрату зі слідами речовини бурого кольору, вилучений з багажного; змив з полімерної панелі, розташованої зліва від замка багажника; підголівники, обтягнуті тканиною,- з правого та лівого передніх сидінь автомобіля; три сліди пальців рук на 3 відрізках липкої стрічки, один з яких належить ОСОБА_10 знищити.

Речові докази: паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , флеш карта яка була вилучена під час затримання підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , складний ніж, рукоятка якого виконана з пластмаси сірого та помаранчевого кольору та з обох боків у центрі мається позначення великими літерами помаранчевого кольору «BG», на лезі розкладного ножу мається напис «GERBER», чохол матерчатий чорного кольору на якому мається печатними вишитими буквами наступна фірма «GERBER» сірого кольору, гаманець чорного кольору виконаний з матеріалу схожого на шкіру чорного кольору, в якому при відкритті мається виконана з папірця ікона святого великомученика Михайла, чорно-біле фото розміром 4х5 см на якому мається фото обличчя жінки, барсетку чорного кольору з ременем для носіння на плечі чорного кольору, сумку на якій мається напис «FUERTE» виконана з матеріалу схожого на шкіру, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , грошову банкноту 1 долар США № К 50495288В, паспорт на ім`я ОСОБА_10 , сім карти операторів Київстар № НОМЕР_15 , Лайф № НОМЕР_16 , купюру номіналом 1 долар США № К 50491075В, ідентифікаційний код платника на ім`я ОСОБА_10 , брилок червоного кольору у вигляді серця, купюра номіналом 50 гривень № ФЕ 2030461, буклет «Авто захищено», скрейч карта від пакету «Лайф» № , сім-карта «Київстар» № НОМЕР_17 , карту «Мастер Кард» «Універсальна Приват Банку» № НОМЕР_18 , брилок червоного кольору з написом «Карін від усього серця», ключі з брилком, флеш накопичувач сріблястого кольору «Трансенд 16 ГБ. JVS 85», від`ємний акумулятор «Сігма», зв`язка ключів в кількості 5 шт., ланцюг з металу жовто-сірого кольору, : сумка чорного кольору в якій мається гаманець, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , № НОМЕР_19 , карта «Лайф» (номер відсутній, візитівки в кількості 12 штук, грошові кошти 1 купюра номіналом 50 гривень №ТВ 3693465, карта магазину «Таврія В» № НОМЕР_20 , карта «Приват Банк Універсальна», № НОМЕР_21 , скрейч-карта від пакету «Київстар» (без номеру), карта мережі салонів взуття «Віто Росі» № НОМЕР_22 , карта «ФЕШН МАРКЕТ МІРАТОН» № НОМЕР_23 , папірець з номером телефону № НОМЕР_24 «ДІМА», скреч-карта «Лайфселл» № НОМЕР_25 , пакет «Лайфселл» № НОМЕР_26 , дерев`яний хрестик з вставкою з металу сірого кольору всередині, три ключі, часи наручні фірми «ТУАРДО», мобільний телефон «СІГМА» ІМЕІ №1: НОМЕР_27 , ІМЕІ №2: НОМЕР_28 , з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_17 , сумка матерчатау стилі кольору «Хакі», яка застібується на змійку зеленого кольору собачка якої виконана з металу зеленого кольору, документи та довідки на ім`я ОСОБА_11 з вищевказаної сумки у стилі кольору «Хакі», спортивну сумку синього кольору на якому мається напис прошитими буквами білого та червоного кольору фірми виробника, виявлені з вищезазначеної спортивної сумки, чорного кольору, джинсова жилетка безрукавка, ліхтар чорного кольору, шапка чорного кольору з написом «Бруклін», круглий кулон на білій мотузці, чоловічу спортивну сумку синього кольору в якій перебуває чоловіча футболка білого кольору, 2 гумові маскорадні маски у вигляді обличчя ОСОБА_18 , кепка чорного кольору, без напису, мобільний телефон ОСОБА_10 OINOM, X-treme PQ 23 IMEI НОМЕР_27 , IMEI НОМЕР_28 , мобільний телефон ОСОБА_11 ZP 700IMEI НОМЕР_29 , паперову картонну коробку на якій мається зображення пістолета та маються написи «САФАРІ, паспорт на Револьвер 4 мм, документи на револьвер Сафарі який має заводський номер НОМЕР_12 , револьвер на рамі якого мається позначення: № НОМЕР_30 », з набоями в барабані у кількості 8 штук; повернути власникам ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Речові докази: один CD-R диск торгівельної фірми виробника «VIDEX 700 mb», об`ємом 700 mb, який був у співробітників охорони ПАТ «ПриватБанк» на яких знаходяться записи з камер спостереження за 27.05.2017 року, три DVD-R диски торгівельної фірми виробника

«ARENA», об`ємом 4,7 gb, на яких мається інформація тимчасово вилучена у операторів мобільного зв`язку України - ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар», розписка ОСОБА_11 залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженими з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3