Справа № 487/1174/19
Провадження № 1-кс/487/5149/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000240 від 16.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 року старший слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 24.06.2019 року в ході обшуку у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення з інвентарним номером №130135), а саме: установку сушильну ЭВЗ-ОІ-РЦІ,2-09НК-2І; розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36; металевий ящик білого кольору, в якому знаходиться «пульт управління» обладнанням. Зазначене майно залишити на зберіганні на території Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Підставою для внесення клопотання стало те, що вищевказані речі, вилучені у ході проведення обшуку, є об`єктом кримінального правопорушення та були визнанні речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Особа, у якої було вилучено майно під час обшуку ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, неодноразово звертався із заявою про відкладення розгляду справи, при цьому жодних поважних доказів неможливості прибути у судове засідання у визначений час, ані ОСОБА_5 , ані його представником надано не було.
Крім того, адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 було надано заяву, відповідно до якої він просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу обладнання від 03.02.2019 року, ОСОБА_5 придбав у власність у ОСОБА_7 з відстрочкою платежу установку сушильну ЭВЗ-ОІ-РЦІ,2-09НК-2І, розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36 і шафу управління сушильним агрегатом, у зв`язку з чим є єдиним володільцем придбаного обладнання та потерпілий ОСОБА_8 не має до нього відношення. Разом з тим, ОСОБА_5 укладено інший договір оренди нежитлового приміщення, у зв`язку з тим, що його звернення щодо продовження дії попереднього договору оренди, наразі, перебуває на розгляді постійної комісії ММР.
У зв`язку з чим, слідчим суддею було ухвалено про розгляд даного клопотання лише за участю слідчого.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши надані матеріали, клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0000240 від 16.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2019 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла ухвала слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.01.2019 щодо внесення відомостей до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_8 від 05.01.2019 щодо вжиття заходів до ОСОБА_5 , який у червні 2018 року шляхом обману, заволодів його майном, яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 , чим завдав йому матеріальну шкоду у великих розмірах.
Під час допиту потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що є власником обладнання установки сушильної ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І а також розпилювача відцентрового Ц-ВІ,5-36. Надав документи, що підтверджують його право власності та технічну документацію на обладнання. Також ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою в 2018 році заволодів належним ОСОБА_8 обладнанням, що на даний час знаходиться в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_8 надав відеозапис огляду обладнання за вказаною адресою. ОСОБА_8 зазначає, що ОСОБА_5 відмовляється повернути обладнання установку сушильну ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І, а також розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36. В січні 2019 року ОСОБА_5 змінив замки на вхідних дверях приміщення за адресою АДРЕСА_2 чим перешкоджає ОСОБА_8 отримати належне обладнання. Крім того ОСОБА_5 має можливість користуватись та розпоряджатись обладнанням, що належить ОСОБА_8 , може його приховати, пошкодити, або взагалі відчужити на користь третіх осіб. На теперішній час речові докази - установка сушильна ЭВЗ-ОШ-РЦІ, 2-09НК-2І та розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36 знаходяться у володінні ОСОБА_5 в орендованому ним приміщенні за адресою АДРЕСА_2 .
В ході розслідування кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді від 14.02.2019 року на зазначене вище майно було накладено арешт, після чого 12.03.2019 року під час виконання вказаної ухвали слідчого судді, відповідно до протоколу було оглянуто зазначене майно, після чого останнє було залишено на зберігання ФОП ОСОБА_5 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення з інвентарним номером №130135).
Відповідно до листа Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.05.2019 року, було встановлено, що строк дії договору оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_5 та управлінням комунального майна ММР, закінчується 31.05.2019 року та ФОП ОСОБА_5 з приводу продовження строку дії договору оренди зазначеного комунального майна не звертався. Будь-яких документів щодо права власності та належності зазначеного майна ОСОБА_9 не надано.
Враховуючи той факт, що станом на 14.06.2019 року договір оренди нежитлового приміщення, в якому зберігається майно, не продовжено, у органу досудового розслідування виникли підстави вважати, що в подальшому воно може зберігатися в неналежних умовах, може бути знищено або перетворено або безпідставно передано третім особам, тому в ході розслідування кримінального провадження виникла необхідність у вилучені арештованого майна.
Так, 24.06.2019 року в ході обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення з інвентарним номером №130135) було виявлено та вилучено наступне майно: установку сушильну ЭВЗ-ОІ-РЦІ,2-09НК-2І; розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36; металевий ящик білого кольору, в якому знаходиться «пульт управління» обладнанням.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що вилучене 24.06.2019 року під час обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно (крім зазначеного вище) має суттєве значення для кримінального провадження.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення його збереження.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.
Враховуючи те, що вилучені речі визнанні речовим доказом, є об`єктом кримінального правопорушення, відповідають критеріям ст.98 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для його задоволення.
Крім того, слідчий суддя не бере до уваги заперечення адвоката ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах справи немає переконливих доказів, які б могли ідентифікувати, що вилучене під час обшуку 24.06.2019 року майно беззастережно належить ОСОБА_5 ..
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000240 від 16.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про арешт майна - задовольнити.
Наласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 24.06.2019 року в ході обшуку у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення з інвентарним номером №130135), а саме:
- установку сушильну ЭВЗ-ОІ-РЦІ,2-09НК-2І;
- розпилювач відцентровий Ц-ВІ,5-36;
- металевий ящик білого кольору, в якому знаходиться «пульт управління» обладнанням.
Зазначене майно залишити на зберіганні на території Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1