Номер провадження: 11-кп/813/1559/19
Номер справи місцевого суду: 510/1195/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 30.08.2019 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України у кримінальному провадженні №0000158 внесеному до ЄРДР 19.05.2019 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
18.06.2019 року до Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000158, внесеному до ЄРДР 19.05.2019 року, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених за ч.1 ст.249 КК України.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 30.08.2019 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт всупереч вимогам ст. 291 КПК України:
- не містить достовірних даних щодо громадянства обвинуваченого ОСОБА_8 ;
- не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;
- не конкретизована об`єктивна сторона злочину;
- розрахунок збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, не є доказом завдання істотної шкоди.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог КПК України.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що помилка к обвинувальному акті щодо громадянства ОСОБА_8 не може бути перешкодою для судового розгляду даного обвинувального акту.

Крім того, прокурор зазначає, що суд фактично надав оцінку доказом, які повинні досліджуватись на стадії судового розгляду обвинувального акту по суті.

На підставі цього, просить ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 30.08.2019 року скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить анкетні відомості обвинувачених,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушеннямта інші, передбачені законом відомості, отже суд першої інстанції в ухвалі безпідставно зазначив, що обвинувачення є неконкретним.
Вірного зазначивши, що диспозиція ч.1 ст. 249 КК України є бланкетною, а тому обвинувачення в цьому злочині повинно містити формулювання із посиланням на законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані із використанням та охороною відповідного природного ресурсу, районний суд дійшов помилкового висновку про те, що зазначені вимоги не було дотримано у даному обвинувальному акті, оскільки у ньому міститься посилання на законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані із використанням та охороною відповідного природного ресурсу та яке було порушено обвинуваченими (ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та ст.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства»), чітко зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та вказано встановлений розмір завданою злочином шкоди.
Апеляційний суд вважає, що помилка у зазначенні в обвинувальному акті громадянства обвинуваченого не може бути перешкодою для судового розгляду та підставою для повернення обвинувального акту, оскільки відповідно до ст. 342 та 348 КПК суд під час судового засідання встановлює особу обвинуваченого.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції посилаючись на те, що розрахунок збитків, який наведено в обвинувальному акті, не є доказом завдання істотної шкоди та відсутній висновок експертизи, яка встановила, що заподіяна шкода довкіллю є істотною, фактично вдався до встановлення та оцінки фактичних обставин кримінального провадження та надання оцінки доказам, що на даній стадії кримінального процесу є неприпустимим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору, підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. 376, 392 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 30.08.2019 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України у кримінальному провадженні №0000158, внесеному до ЄРДР 19.05.2019 року- скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4