Ухвала

10 липня 2019 року

м. Київ
справа № 640/11799/16-к

провадження № 51-3355ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Хазар» ЛТД на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 , виправданої за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте скаржник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції не перевіряє правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених у вироку.
Всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 404, 412-414, 415, 419цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Крім того, за змістом скарги у ній представник потерпілого ОСОБА_4 по суті заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Зокрема представнику потерпілого необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію, щодо істотності порушень кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та допущені порушення закону судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Проте до касаційної скарги копії відповідних рішень представником потерпілого не додані.

Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, зокрема щодо дотримання строків касаційного оскарження, а також визначення Судом правильної кількості доданих копій касаційної скарги з додатками, які необхідні для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Особа, яка подала касаційну скаргу, у разі усунення недоліків, повинна додати до касаційної скарги необхідну кількість копій касаційної скарги з додатками.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Представнику потерпілого також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Хазар» ЛТД на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 , виправданої за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3