Справа № 452/2757/19
Провадження № 1-кп/452/395/2019
ВИРОК
іменем України

20 вересня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого; раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 07.07.2019 року о 00.05год. у селі Хлопчиці Самбірського району Львівської області по вул. Зеленій неподалік будинку №14 під час словесного конфлікту із ОСОБА_4 умисно наніс останньому один удар ліктем правої руки в ділянку щелепи з лівої сторони, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості з ознакою тривалого розладу здоров`я.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, потерпілого, прокурора, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми діями вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав про обставини вчиненого злочину, пояснивши, що опівночі з 6 на 7 липня 2019 року він проїжджав на мотоциклі по селу Хлопчиці Самбірського району і потерпілий за ним викрикнув нецензурними словами, махав чомусь руками; тоді він вирішив з`ясувати причину і зупинився. Підійшовши до ОСОБА_4 він почав вияснювати, але потерпілий у відповідь наніс йому першим декілька ударів кулаком у груди; коли вони зчепились, то товариш ОСОБА_7 розбороняв їх; обвинувачений ОСОБА_5 у цей момент захотів відповісти та наносив удар кулаком правої руки, але промахнувся і стався удар ліктем в область щелепи потерпілого, від чого він впав; тоді ОСОБА_5 разом із товаришем поїхали на мотоциклах. Про той конфлікт із потерпілим обвинувачений тепер жаліє, що почалося із словесної перепалки та закінчилось бійкою; у результаті він також мав синці, але за обстеженням до експерта не звертався; того часу він не перебував у стані сп`яніння і, взагалі спиртного не вживає; вдарити хотів один раз нібито здачу дати, але як наслідок потерпілий отримав такі складні тілесні ушкодження; стосовно матеріального відшкодування, то обвинувачений має намір таке вчинити, яке вважає, що потерпілий вимагає значно завищену суму коштів.

Однаково про наведені обставини про час, місце, присутніх осіб та інше суду підтвердив потерпілий ОСОБА_4 , у поясненнях котрого єдине є розбіжність стосовно механізму нанесення йому тілесного ушкодження обвинуваченим. Водночас суду ствердив, що не переслідує мети, щоб ОСОБА_5 був суворо покараним судом і просив не позбавляти його волі; за основне він прагне відшкодування потрачених коштів на вставні дві пластинки, перенесені три оперативні втручання, втрачені два місяці роботи і морального відшкодування, - що на його переконання слід вирішити у позасудовому порядку, - через що із цивільним позовом він ще не звертається.

Крім визнання обвинуваченим своєї провини його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_4 по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення кримінального правопорушення. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; позитивно характеризується за місцем проживання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позиції потерпілого про обрання несуворого законом встановленого покарання; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати по справі відсутні; речових доказів немає; заходів забезпечення кримінального правопорушення не застосовувалось.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання позбавлення волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя