Дата документу 07.11.2019 Справа № 333/3483/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1826/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/3483/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.289 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, задоволено клопотання прокурора і продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо строком на 60 діб до 29.11.2019 із можливістю внесення застави у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно зі змістом ухвали, в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2019 продовжений строк тримання під вартою до 13.10.2019 р. Суд не мав можливості розглянути дану справу до вищезазначеної дати через об`єктивні обставини: встановлення фактичного місце проживання потерпілих, які не отримують судові повістки за зазначеними ними на досудовому розслідуванні адресами проживання, виклик свідків.
Прокурор в судовому засіданні 30.09.2019 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підстави для обрання обвинуваченому даного запобіжного заходу не зникли, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти даним ризикам.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував відносно задоволення даного клопотання прокурора, зазначив, що він визнає, що перебуваючи раніше на домашньому арешті порушував умови даного запобіжного заходу, при цьому він вчиняв адміністративні правопорушення, а не кримінальні. За вчинення адміністративних правопорушень він вже був притягнений до відповідальності у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами. Він вже зрозумів свої помилки і тому, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, він зобов`язується виконувати всі необхідні умови заходу. Також просив врахувати, що в умовах слідчого ізолятора він позбавлений можливості отримати належне лікування наявної у нього хвороби.
Захисник обвинуваченого заперечувала відносно задоволення клопотання прокурора, просила змінити обраний її підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий арешт, оскільки є ризик, що внаслідок неналежного лікування в умовах слідчого ізолятору її підзахисного, стан його здоров`я може дуже погіршитись.
Суд розглянувши клопотання прокурора, задовольнив його і продовжив обвинуваченому строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується зі змістом ухвали, вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до нього слід було б застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування скарги зазначає, що він не має наміру переховуватись від суду, має родину дитину та дружину. На думку апелянта, якщо до нього буде застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, то взагалі будуть відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається суд. Вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, апелянт посилається на погіршення його стану здоров`я та лікування неможливе в умовах СІЗО. Також апелянт вказує на наявність Висновку про можливість його виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк ДУ «Центр пробації» Запорізької області.

Враховуючи викладене просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили ухвалу суду скасувати і змінити запобіжний захід; прокурора, яка, заперечувала проти доводів апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

За змістом ст.199 КПК України, суд розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Посилання обвинуваченого на недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків можливість переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

На існування ризику переховування свідчить тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 в разі доведення вини в сукупності із відомостями про його попередні судимості.

Згідно матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_7 судом змінювався запобіжний захід з тримання під вартою, обраного на стадії досудового розслідування, на більш м`який у виді домашнього арешту у нічний час доби, однак обвинувачений не тільки не виконував покладеного на нього обов`язку щодо необхідності перебування у вищезазначений час за місцем свого проживання, а ще й вчиняв адміністративні правопорушення. Також обвинувачений ОСОБА_7 не з`являвся на виклики до суду без поважних причин, до нього застосовувався примусовий привід в судове засідання який не був виконаний, у зв`язку з його відсутністю за місцем мешкання. У зв`язку з чим, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 р., надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 та доставлення останнього до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Всі викладені обвинуваченим апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого не свідчать про наявність істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 діб до 29.11.2019, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4