УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Комунарівка, Калинівського району, Вінницької області, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, інваліда війни 3 групи, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , 08.10.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням установлено, що 05.10.2019, близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, в гаражному приміщенні, що розташоване поряд із будинком його знайомого ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із раніше незнайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і в ході розмови між ними виникла словесна суперечка.

У ході даної суперечки, поряд із гаражним приміщенням, де знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в автомобілі «Шкода Октавія» перебував ОСОБА_10 .

Під час даної суперечки, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ішли до автомобіля ОСОБА_10 , ОСОБА_4 підняв дошку, яка знаходилася біля гаражного приміщення, почав наближатися до них, щоб спричинити нею тілесні ушкодження. Побачивши це ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали тікати від нього.

В подальшому, ОСОБА_4 наніс один удар вищевказаною дошкою ОСОБА_9 по ногах, внаслідок чого той впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 повернувся до гаражного приміщення, взяв рушницюта використовуючи її, як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення вийшов до автомобіля і почав здійснювати постріли в його сторону.
Таким чином, діючи умисно, ОСОБА_4 , тримаючи вказану вище рушницю в руках, з метою реалізації умислу направленого на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходилися перед ним, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у виді смерті потерпілих, достовірно розуміючи, що від пострілів рушниці настане смерть потерпілих, умисно і цілеспрямовано здійснив п`ять безперервних пострілів рушницею по ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

При цьому ОСОБА_4 , здійснивши постріли поОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вважав, що виконав всі дії необхідні і достатні для доведення злочину до кінця, однак, злочин відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , не був закінчений з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , та як з 5 пострілів які він здійснив: два пошкодили задню праву фару, задні бокові дверцята, а один пробив заднє скло і пробив куртку ОСОБА_10 в районі правого плеча, в яку той був одягнений.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,тобто замах на умисне вбивство.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 05.10.2019, близько 23 год. 00 хв. перебуваючи біля гаражного приміщення, що розташоване поряд із будинком, що за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на землі ОСОБА_9 , якому до цього ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження. В цей час, з мотивів помсти, що виникла на ґрунті неприязних відносин,у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі та вільне пересування останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підняв ОСОБА_9 із землі та затягнув у вищевказане приміщення, в якому знаходився ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 зачинив вхідні двері гаражного приміщення та разом із ОСОБА_7 почали завдавати удари ногами та руками по тулубу і голові ОСОБА_9 . В подальшому, позбавивши останнього змоги самостійно залишити вказане приміщення, протримали ОСОБА_9 до того часу, поки на місце події не приїхали працівники поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області.
Таким чином, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні вищеописаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Комунарівка, Калинівського району, Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонер, одружений, раніше не судимий.

06.10.2019, о 7.25 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.10.2019, о 21.55 год. вручено повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом від 05.10.2019;протоколом ОМП від 06.10.2019;протоколом ОМП від 06.10.2019;протоколом ОМП від 06.10.2019;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.10.2019;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.10.2019;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.10.2019;протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 06.10.2019;
- та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вважаю, що існує наявність усіх ризиків визначених ст. 177 КПК України. Зокрема, враховуючи обставини вчинення злочинів, їх тяжкість та міра покарання свідчить про те, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності будучи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування. Також слід врахувати ту обставини, що зброю з якої здійснювались постріли не знайдено. Відповідно до свідчень підозрюваного вказана зброя прихована, а тому знову ж у разі знаходження ОСОБА_4 на свободі існує ризик щодо знищення вказаної зброї. Крім того, вважаю, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих у провадженні, оскільки вони між собою знайомі. Також вказує той факт, що ОСОБА_4 здійснював фізичне насилля відносно потерпілих. Сама причина через яку виник конфлікт і у подальшому вчинено злочини є малозначним, обставини вчинення злочинів ОСОБА_4 вказує про його психічну нестабільність та схиленість до агресії, що фактично вказує про можливість вчинення ним іншого злочину. Також може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, а також те, що, вчинив особливо тяжкий злочин і злочин середньої тяжкості, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового слідства та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000422, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 06.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

06.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів за одне із яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, пенсіонер, раніше не судимий, є інвалідом війни третьої групи та учасником бойових дій, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, а саме як спокійна, врівноважена людина, яка перебуває в дружніх відносинах із сусідами, утримує домашнє господарство та користується авторитетом серед односельчан. Крім того, за час проходження служби у військові частині НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований та працелюбний військовослужбовець. Також, ОСОБА_4 був нагороджений медаллю за військову службу в Україні.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 06 грудня 2019 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та утримуватись від спілкування з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_12 .

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 06.12.2019 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя