Провадження № 1-кс/592/5770/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000076, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.06.2016,

встановив:

10.07.2019 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000076, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.06.2016.

Скарга мотивована тим, що він неодноразово звертався до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та правоохоронних органів про порушення своїх конституційних прав на належні йому кошти. Неодноразово звертався до відділу ДВС зі заявами від 30.09.2016, 10.10.2016, скаргою від 21.10.2018 щодо незадовільного стану виконавчих дій у виконавчого провадження: № 52314635 відкритого 22.09.2016 та заявляв вимогу про повернення коштів безпідставно стягнутих з його пенсії. Але відповіді по суті заяв не надходило. За таких підстав звернувся з заявою про вчинення злочину посадовими особами Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області відомості про який було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 09.06.2016. За його заявою, Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2018 справа № 592/16170/18 скасовано постанову від 06.11.2017 слідчого СВ Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області про закриття кримінального провадження №0000076 від 09.06.2016 року, а матеріали кримінального провадження №00000076 повернуто Сумському ВП ГУ НП України в Сумській області для проведення досудового розслідування. Не зважаючи на наведене в рішенні суду, всупереч процесуальним вказівкам прокурора, встановлених судовим рішенням вимогам, порушення в кримінальному провадженні №0000076 від 09.06.2016 року, по цей час не усунуті, що вказує на бездіяльність слідчого та безконтрольність начальника СВ СВП ГУНП Сумської області ОСОБА_5 . Всупереч вищенаведеному 01.07.2019 на особистому прийомі у начальника УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 йому було вручено чергову постанову від 20.06.2019 вже іншого слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000076 від 09.06.2016. Постанова слідчого не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, відсутнє обґрунтування прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, не викладені підстави закриття кримінального провадження та докази, що їх підтверджують. Слідчим не були вжиті всі можливі заходи для отримання доказів у кримінальному провадженні і передчасно винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Тому просить слідчого суддю: скасувати, як незаконну, постанову слідчого ОСОБА_4 від 20.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000076; зобов`язати слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, який здійснює слідство, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження № 0000076, перевірити та виявити ті обставини, на які посилається скаржник, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у встановлені ст. 219 КПК строки; зобов`язати начальника СВ СВП ГУНП в Сумській області виконати вимоги ст. 39 КПК, прийняти рішення за його клопотанням про відвід слідчого ОСОБА_4 , про прийняті рішення, а також здійснені заходи, повідомити у строки і спосіб згідно КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.07.2019 відкрито провадження за скаргою та призначено до розгляду на 12.07.2019. В зв`язку з неявкою у судове засідання учасників розгляду відкладено на 15.07.2019.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу з наведених підстав підтримав і просив задовольнити.

Слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Витребувані з Сумського ВП ГУНП в Сумській області матеріали кримінального провадження № 0000076 від 09.06.2016 надані слідчому судді для огляду у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , дослідивши докази по матеріалах скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадженні - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що в провадження слідчого відділу Сумського ВП ГУ НП в Сумській області перебувало кримінальне провадження №0000076 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України.
Постановою від 25.11.2017 слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 було закрито кримінальне провадження №0000076 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Дана постанова мотивована тим, що проведені необхідні слідчі дії і встановлено, що їх сукупність та фактичні дані, які б можливо було використати як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме умисне невиконання службовою особою постанови суду, що набрала законної сили, або перешкоджання її виконанню не встановлено, службовими особами управління пенсійного фонду України Сумської області вжито всі необхідні заходи для її виконання.

ОСОБА_3 у судовому засіданні додатково надано аналогічну постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 від 06.11.2017 про закриття кримінального провадження №0000076 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Оригінал постанови слідчого від 06.11.2017 в матеріалах кримінального провадження відсутній.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2018 (справа № 592/16170/18) постанова слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 від 06.11.2017 була скасована за скаргою ОСОБА_3 . В мотивувальній частині ухвали слідчого судді зазначено, що в матеріалах кримінального провадження міститься аналогічна постанова слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000076 від 09.06.2016, але датована 25.11.2017.

Як вбачається з Картки про рух кримінального провадження, кримінальне провадження №0000076 від 09.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, закрите постановою слідчого від 25.11.2017 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України (не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати).
Слідчий суддя констатує, що дана постанова слідчого від 25.11.2017 скасована слідчим суддею не була.
Постановою від 20.06.2019 слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження №0000076 у зв`язку з відсутністю в діях державних виконавців відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Сумській області та посадових осіб Сумського об`єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

При винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 9 КПК України, а також ст. 92 КПК України на слідчого покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК, а також обов`язок надавати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У конкретному кримінальному провадженні доказування здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті КК, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.

Слід також зазначити, що за змістом ч. 1, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення наділений реєстратор Реєстру. Визначення попередньої кваліфікації слідчим при внесенні відомостей до ЄРДР відноситься виключно до компетенції слідчого, який є самостійним учасником кримінального провадження і при внесення відомостей до ЄРДР діє на підставі Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, в своїй скарзі ОСОБА_3 також посилається на відсутність процесуального рішення про зміну кваліфікації злочину з заявленими ним ознаками за ст.ст. 175, 364, 366 КК України на ст. 382 КК України, звертаючи увагу на мотиви, викладені в оскаржуваній постанові слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого тільки ч. 1 ст. 382 КК України. Вважаючи, що в зв`язку з чим постанова є передчасною, незаконною, упередженою та сфальшованою.

Таким чином, досудове розслідування може бути закінчено, якщо немає необхідності у проведені ще будь яких слідчих (розшукових) або негласних дій (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна із версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто виконані усі вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обстави , які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим не виконані вимоги, викладені в ухвалі слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2018 (справа № 592/16170/18) - слідчим не досліджені обставини щодо вимог ОСОБА_3 про повернення коштів в сумі 7712грн.01коп., якими судовими рішеннями встановлена безпідставність їх стягнення і необхідність повернути кошти ОСОБА_3 . В постанові показання допитаних свідків не викладені, не досліджені у сукупності з іншими доказами, та оцінка цим показанням в постанові слідчого не надана.

Відповідно до ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінального провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 9, 284 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

У відповідності з вимогами п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

В той же час, в судовому засіданні було встановлено, постанова про закриття кримінального провадження не є належним чином мотивованою, не містить повного викладу обставин, які є підставами для прийняття постанови, відсутні посилання на докази.

Крім того згідно ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що всупереч ч. 2 ст. 93 КПК України слідчим не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню.

Твердження слідчого про те, що проведені у кримінальному провадженні слідчі дії доводять відсутність події кримінального правопорушення, не спростовують встановлену в судовому засіданні неповноту досудового розслідування.

Тому слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні обґрунтованість винесення постанови про закриття кримінального провадження та дотримання зазначених вище норм КПК України. Виходячи з наведеного, оскаржувану постанову необхідно скасувати, а матеріали повернути до Сумського ВП ГУ НП України в Сумській області для проведення додаткової перевірки, в ході якої звернути увагу на всі вищевказані недоліки та згідно з вимогами закону вжити всіх передбачених законом заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Що стосується інших вимог ОСОБА_3 , викладених у скарзі, то відповідно до норм КПК України слідчий суддя не уповноважений керувати ходом досудового розслідування, розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, дані вимоги виходять за межі повноважень слідчого судді, є передчасними, тому в іншій частині скарга задоволенню не підлягає. Після повернення матеріалів кримінального провадження до Сумського ВП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування заявником може бути подано клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчому, прокурору відповідно до ст.220 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, 309, 372, КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000076, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.06.2016 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 20.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000076, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.06.2016 за ч. 1 ст. 382 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження 0000076, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.06.2016 за ч. 1 ст. 382 КК України - повернути до СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.
В іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1