Провадження № 11-сс/4808/263/19
Категорія ст. 170 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2019 року про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, в клопотанні слідчого про арешт майна відмовити.

Вважає ухвалу незаконною. Зазначає, що слідчий суддя не зрозумів, що в даному кримінальному провадженні наявні цивільно-правові відносини, не вивчив надані для огляду матеріали, відмовив захиснику в ознайомленні з матеріалами провадження та неправильно вирішив клопотання слідчого. Пояснює, що у зв`язку з перебуванням потерпілої ОСОБА_10 з 1997 року і по даний час за кордоном, він з нею не знайомий, жодного разу не бачив, а тому не міг ввійти в довіру будь-яким шляхом та не міг заволодіти майном, в тому числі грошовими коштами. Станом на даний час правонаступником ПТ фірма «КГД» є ТзОВ «КГД», до якого ОСОБА_10 жодного разу з будь-якими майновими вимогами не зверталася. Посилається на те, що, враховуючи вимоги ст. 49 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, до особи не може бути застосовано конфіскація майна, а також не бути задоволений будь-який цивільний позов. Звертає увагу на те, що слідчий суддя не аналізує наявних в матеріалах клопотання витягів з реєстру речових прав та не залучав інших осіб, наприклад ПАТ «ПУМБ», оскільки по кримінальному провадженні, в якому він потерпілий, винесено ухвалу від 17 січня 2019 року, якою в його інтересах задоволено клопотання та накладено арешт на відповідне майно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2019 року клопотання задоволено, накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ), яке перебуває у нього на праві приватної власності з метою унеможливити переоформлення права власності та заборонити вчиняти дії щодо його відчуження та розпорядження, а саме:

- легковий автомобіль «ВМW 735 і», номер кузова НОМЕР_2 , колір коричневий, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- легковий автомобіль «MERSEDES-BENZ», колір білий, 1990 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

- нерухоме майно - нежитлове приміщення в блоці № 1 Бізнес-центру, в мансардному поверсі, загальною площею 1036 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Слідчий суддя мотивував тим, що у вказаному кримінальному провадженні такий захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та доцільним. Зважаючи на зазначені ним норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважав клопотання підставним та обґрунтованим щодо накладення арешту на майно, зазначеного у клопотанні, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, з метою можливості в подальшому забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також прийняття законного і обґрунтованого рішення та досягнення завдань даного кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд апеляційної скарги за його участю від нього не надходило, захисник ОСОБА_9 просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність.

За таких обставин, суд апеляційної скарги вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу без участі підозрюваного ОСОБА_7 .

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_9 підтримав вимоги апеляційної скарги, з мотивів викладених у ній, просив її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На думку суду апеляційної інстанції, зміст клопотання про накладення арешту на майно, не дає достатніх підстав для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки стороною кримінального не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні посилається на необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виді покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В той час, відповідно до ч. 5, 6 ст. 170 КПК України у таких випадках арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна та за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, не вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин.

За змістом ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Проте дані про дійсну вартість майна ОСОБА_7 , на яке слідчий просить накласти арешт, відсутні, що унеможливлює перевірити її співмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Клопотанням та доданими до нього матеріалами не доведено необхідності виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, кримінальне правопорушення згідно з підозрою мало місце до 2002 року, досудове розслідування кримінального провадження № 0001495 здійснюється від 08 квітня 2016 року, повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено 15 серпня 2019 року та вручено 27 серпня 2019 року.

Будь-яких відомостей про вчинення або наміри вчинити дії ОСОБА_7 з майном, на яке слідчий просить накласти арешт, зважаючи на тривалість досудового розслідування та час, коли вручено повідомлення про підозру, строк перебування майна у власності та певні зобов`язання, матеріали клопотання не місять.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що арешт майна у даному кримінальному провадженню не є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для накладення арешту на майно знайшли своє підтвердження.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2019 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5