Справа № 635/8097/19
Провадження по справі №1-в/635/783/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парасковія Нововодолазького району Харківської області, з середньою освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 засуджений 04 серпня 2016 Первомайським міським судом Харківської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію ОСОБА_5 , просила суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.
Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що підстав для заміни покарання засудженому ОСОБА_5 немає, зазначив, що питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України було дисциплінарною комісією розглянуте 31 липня 2019 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стала на шлях виправлення. З метою стимулювання право слухняної поведінки рішенням дисциплінарної комісії до засудженого чотири рази застосовувались заходи заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку, проте заходи виховного впливу результатів не дали. 10 жовтня 2019 року на засудженого накладено стягнення за паління у не відведеному місці.
Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого, його захисника та представника адміністрації виправної колонії, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Первомайського міського суду Харківської області від 04 серпня 2016 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано у строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення з 21 травня 2016 року по 04 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10 листопада 2016 року вирок Первомайського міського суду Харківської області від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишений без змін, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк призначеного йому покарання строк попереднього ув`язнення з 04 серпня 2016 року по 10 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 10 листопада 2016 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 21 травня 2016 року, кінець строку 28 лютого 2023 року.

З матеріалів особової справи засудженого та наданої характеристики на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24 травня 2016 року.

З 25 листопада 2016 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», де характеризується негативно, допускав порушення режиму тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз, на даний час стягнення не зняте і не погашене у встановленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_5 до промислової зони не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою установи. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань ставиться посередньо, ініціативу проявляє рідко. Участі у самодіяльних організаціях не приймає.

Засуджений ОСОБА_5 відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться без зацікавленості, до вдосконалення наявних професійно-технічних навичок ставиться байдуже, не бачить необхідності.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує посередньо, ситуативно може бути грубим, схильним до агресії. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. До виконання законних вимог персоналу установи покарання ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом листування.

Питання про застосування зміни умов тримання відповідно до ст.ст. 1000,101 КВК України було розглянуте дисциплінарною комісією 30 травня 2018 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправляння.

Питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України було розглянуте 31 липня 2019 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , 24 квітня 2018 року, 10 жовтня 2018 року, 15 квітня 2018 року, 15 липня 2019 року засудженому рішеннями дисциплінарної комісії оголошені подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Зазначені заохочення застосовувались до засудженого ОСОБА_5 за результатами щоквартального оцінювання поведінки засудженого з метою здійснення виховного впливу на останнього.

11 жовтня 2019 року на засудженого ОСОБА_7 накладене стягнення у виді попередження за паління у не відведеному місці.

Як вбачається із рішення дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_5 від 11 жовтня 2019 року, засуджений палив у не встановленому місці, а саме у вбиральні відділення, на зауваження та вимогу молодшого інспектора, вступив з останнім у суперечку, виражав незадоволення режимом тримання. Після повторного зауваження засуджений ОСОБА_5 заспокоївся та був супроводжений до чергової частини установи для з`ясування обставин вчиненого правопорушення.

З накладеним стягненням засуджений погодився, про що зазначив в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Отже, підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: становлення засудженого на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання (ч.4 ст. 82 КК України).

Становлення на шлях виправлення як матеріальна підстава застосування положень ст. 82 КК України це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення у його поведінці, ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання.

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Під час судового розгляду встановлено, що засуджений з 2018 року по жовтень 2019 року працював пекарем в господарській обслузі, залучався до робіт з благоустрою установи виконання покарань, проте до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відносився посередньо, ініціативу проявляв рідко, що не може свідчити про його активну сумлінну працю в місцях позбавлення волі.

Засуджений бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», але до її реалізації програми ставиться без зацікавленості, участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, не прагне до вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, що в свою чергу свідчить про відсутність у засудженого прагнення до виправлення, позитивних зрушень у його поведінці.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, не став на шлях виправлення, а тому у суду відсутні правові підстави вважати, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестало бути доцільним щодо засудженого і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання обмеження волі, в зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Суддя ОСОБА_1