УХВАЛА

Справа № 569/4193/18

27 листопада 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ТОВ «ВПК України» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005290 від 07 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

ВТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудового розслідування №0005290 від 07 серпня 2017 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ВПК-Україна» (м. Рівне, провулок Робітничий 5, ), працюючи на посаді Експедитора, будучи матеріально відповідальною особою, маючи умисел на розтрату майна, яке було йому ввірене, керуючись корисливим мотивом, 22.06.2017, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в складському приміщенні ТОВ «ВПК Україна», що за адресою: м. Рівне, провулок Робітничий 5, отримав від завідувача складу ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_7 відповідно до накладної № АТ-0011879 від 22.06.2017 товарно - матеріальні цінності на у суму 14256,06 грн., супровід яких до місця їх призначення не здійснив, а в цей же день розтратив шляхом продажу невстановленій досудовим розслідуванням особі, чим заподіяв майнову шкоду ТОВ «ВПК-Україна» у вказаному розмірі.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ВПК-Україна» (м. Рівне, провулок Робітничий 5, ), працюючи на посаді Експедитора, будучи матеріально відповідальною особою, маючи умисел на розтрату майна, яке було йому ввірене, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, 21.07.2017, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в складському приміщенні ТОВ «ВПК Україна», що за адресою: м. Рівне, провулок Робітничий 5, отримав від завідувача складу ТОВ «ВПК-Україна» ОСОБА_7 відповідно до накладної № АТ-0013836 від 21.07.2017 товарно-матеріальні цінності на суму 30184,02 грн., в подальшому супровід яких до місця їх призначення не здійснив, а в цей же день розтратив шляхом продажу невстановленій досудовим розслідуванням особі, чим заподіяв майнову шкоду ТОВ «ВПК-Україна» у вказаному розмірі.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень розтрата чужого майна, яке було ввірене особі - ч.1 ст.191 КК України, розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинена повторно - ч.3 ст.191 КК України.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , аудиторським висновком незалежного аудитора про достовірність дебіторської заборгованості експедитора відділу збуту по Рівненській області ОСОБА_4 . Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» за період з 30.05.2017 по 10.08.2017, висновком експерта від 22.11.2017 за №1.1-259/17, документами, вилученими в ході розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 переховується від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перешкоджає кримінальному провадженню.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків: необхідність застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою зумовлена тим, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, з яких злочин, передбачений ч.3 ст.191 КК України відноситься до тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченої від суду.

ОСОБА_4 перешкоджає швидкому розгляду кримінального провадження, неодноразово не з`являлася на виклики суду.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту не зможе забезпечити контролю за місцем перебування обвинуваченого, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. 1,4 ч.1 ст.177 КПК України, і не зможуть гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існують ризики передбачені ст..177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховується від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перешкоджає кримінальному провадженню.
Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що слідчим у поданому клопотанні, а прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Крім того, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_17 на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою - відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло, за адресою АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Термін дії ухвали встановити два місяці з моменту постановлення, тобто до 25 січня 2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:
-прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
Копію ухвали для виконання направити до Радивилівське відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 25 січня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя