Дата документу 03.10.2019 Справа № 320/6407/19
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/974/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/6407/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника

ТОВ «Інформ Транс Сервіс» ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (з доповненнями) прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2019 року про відмову у арешті майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 02.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК. Повернуто як власнику тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку на земельній ділянці з кадастровим номером :13:001:0001.

В апеляційній скарзі (з доповненнями) прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку у кримінальному провадженні №0000025 від 02.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що вилучене під час санкціонованого обшуку майно є засобами вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, а грошові кошти в національній та іноземній валюті одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від протиправної діяльності.

При ухваленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду не взято до уваги те, що майно вилучено саме під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду, а отже висновок про пропущення стороною обвинувачення строку на подання клопотання про арешт майна є хибним та необґрунтованим, адже таке клопотання подано до суду 31.08.2019, тобто протягом 48 годин після вилучення майна.

Також, висновки суду про те, що вилучені 29.08.2019 в ході санкціонованого обшуку документи не мають відношення до кримінального провадження є неправильними та необґрунтованими, тому що на земельній ділянці за адресою: траса м.Херсон - м.Сімферополь, 113 км, 200 м, Каланчацький район, Херсонська область, розташовані тимчасові споруди без правовстановлюючих документів, тобто самовільно, в тому числі автостанція та автостоянка, здійснюється незаконна господарська діяльність, а вилучені речі і документи як самостійно так і в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Інформ Транс Сервіс» просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. ТОВ «Інформ Транс Сервіс» заперечувало проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, до провадження Мелітопольського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 02.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК.
Клопотання обґрунтоване тим, що другим слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000025 від 02.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК.
Під час розслідування було встановлено, що 01.02.2015 посадовими особами ПП «Імперія-Агро» з метою отримання у розпорядження земельної ділянки, яка відноситься до земель водного фонду на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією півострова Крим, з корисливих мотивів, які полягають в отриманні прибутку від здійснення незаконної господарської діяльності на вказаній території, за попередньою змовою із службовими особами Управління Північно-Кримського каналу, укладено договір земельного сервітуту відносно земельної ділянки, що розташована за адресою: траса м. Херсон м. Сімферополь, 113 км, 200 м, Каланчацький район, Херсонська область, площею 5000 м.кв. для розміщення тимчасових споруд строком до 01.02.2040. Однак, вказаний договір сервітуту був укладений за відсутності передбачених цивільним законодавством підстав щодо встановлення на користь підприємства сервітуту, а саме: всупереч вимогам статей 401-404 ЦК України, а також в порушення вимог Земельного кодексу України і Закону України «Про землеустрій» щодо реєстрації речового права на частину земельної ділянки (сервітуту) без технічної документації та без присвоєння окремого кадастрового номеру земельної ділянки.
Так, договір земельного сервітуту передбачає надання права проходу, проїзду по земельній ділянці, прокладення та/або експлуатації ліній електропередач, зв`язку та трубопроводів, забезпечення водопостачання, з метою розміщення двох тимчасових споруд павільйонів для здійснення підприємницької діяльності. З метою здійсненні незаконної господарської діяльності задля отримання незаконного прибутку, яка полягає у розміщенні закладів торгівлі, автостанції та автостоянки на отриманій в незаконний спосіб земельній ділянці, виконувач обов`язків директора ПП «Імперія-Агро» за попередньою змовою із службовими особами Каланчацької РДА 02.02.2015, всупереч вимогам Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіонрозвитку від 21.10.2011 за № 244 отримав два паспорти прив`язок для розміщення тимчасових споруд на незаконно отриманій земельній ділянці строком дії до 01.02.2018 та 01.02.2040.
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на здійсненні незаконної господарської діяльності директор ПП «Імперія-Агро» у вересні 2018 року за попередньою змовою з державним реєстратором всупереч вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» здійснив державну реєстрацію речового права на частину земельної ділянки (сервітуту) без виготовлення необхідної технічної документації та без присвоєння окремого кадастрового номера земельної ділянки та 07.12.2018 отримав третій тимчасовий паспорт прив`язки для розміщення тимчасових споруд зі строком дії до 08.12.2019.
В ході досудового розслідування встановлено, що на земельній ділянці за адресою: траса м. Херсон м. Сімферополь, 113 км, 200 м, Каланчацький район, Херсонська область, розташована Автостанція «Каланчак» відповідно до паспорту прив`язки від 07.12.2018, реєстраційний № 01.02-20/04, власником якої, згідно інформації Державної служби України з безпеки на транспорті, є ТОВ «Інформ Транс Сервіс».
29.08.2019 під час проведення санкціонованого обшуку на земельній ділянці з кадастровим номером :13:001:0001, на яку розповсюджується дія договору сервітуту від 01.02.2015, загальною площею 5000 кв.м., яка розташована за адресою: траса м. Херсон м. Сімферополь, 113 км 200 м, Каланчацький район, Херсонська область, що є державною власністю, землекористувач Управління Північно-Кримського каналу, а також будівлі (споруди), розташовані на вказаній земельній ділянці, виявлено та вилучено: грошові кошти у валюті російські рублі, та національній валюті, посвідчення № 218/2 на 1 арк.; план евакуації автостанції Каланчак на 1 арк.; розклад руху 16.11.2018; схему організації дорожнього руху; накази та розрахунок визначення розміру автост. Збору; схему руху по м. Херсон; проект розкладу руху автобусів.
Під час обшуку тимчасової споруди на території, на якій перебуває автотранспорт (територія автостоянки), виявлено та вилучено грошові кошти у національній валюті. Під час обшуку наступної автомобільної стоянки, було виявлено та вилучено: копію паспорта на ім`я ОСОБА_9 та копію картки платника податків; Статут ПП ОСОБА_10 .
30.08.2019 вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, так як можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя відмовив в задоволенні даного клопотання пославшись на те, що згідно протоколу обшуку (а.с.22) він проводився 29.08.2019 року. Згідно Додатку до протоколу (а.с.31), крім іншого майна було також вилучено: без зазначення ідентифікуючих номерів та даних, без назви документів та наказів: грошові кошти у валюті російські рублі на суму 8200 рублів; грошові кошти у національній валюті 8 купюр номіналом 200 грн, 7 купюр номіналом 100 грн, 7 купюр номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 5 грн; грошові кошти у національній валюті 33 купюри номіналом 200 грн, 11 купюр номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 20 грн; грошові кошти у національній валюті 1 купюра номіналом 500 грн, 8 купюр номіналом 200 грн, 6 купюр номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 500 грн, 42 купюри номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 50 купюр номіналом 200 грн, 5 купюр номіналом 200 грн, 18 купюр номіналом 500 грн; грошові кошти у національній валюті 16 купюр номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 10 грн; грошові кошти у національній валюті 10 купюр номіналом 500 грн, 2 купюри номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 50 купюр номіналом 200 грн, 50 купюр номіналом 200 грн, 8 купюр номіналом 500 грн, 30 купюр номіналом 200 грн, 11 купюр номіналом 200 грн, 8 купюр номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 20 грн; грошові кошти у національній валюті 2 купюри номіналом 500 грн, 2 купюри номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 10 грн, 4 купюри номіналом 500 грн, 40 купюр номіналом 200 грн, 50 купюр номіналом 200 грн, 50 купюр номіналом 200, 16 купюр номіналом 500 грн, 10 купюр номіналом 200 грн, 20 купюр номіналом 500 грн, 20 купюр номіналом 200 грн; грошові кошти у національній валюті 2 купюри номіналом 500 грн, 10 купюр номіналом 200 грн, 47 купюр номіналом 100 грн, 2 купюри номіналом 200грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 20 грн, 2 купюри номіналом 10 грн; грошові кошти у національній валюті 1 купюра номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 4 купюри номіналом 50 грн, 3 купюри номіналом 10 грн, 4 купюри номіналом 5 грн, 3 купюри номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 4 купюри номіналом 50 грн, 5 купюр номіналом 20 грн, 10 купюр номіналом 10 грн, 2 купюри номіналом 200 грн, 4 купюри номіналом 100 грн, 2 купюри номіналом 50 грн, 2 купюри номіналом 20 грн, 2 купюри номіналом 5 грн; грошові кошти у національній валюті 9 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 34 купюри номіналом 100 грн, 6 купюр номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 2 купюри номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 10 грн, 2 купюри номіналом 10 грн, 50 купюр номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 3 купюри номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 10 грн, 4 купюри номіналом 5 грн; посвідчення № 218/2 на 1 арк.; план евакуації автостанції Каланчак на 1 арк.; розклад руху 16.11.2018 на 2 арк.; схему організації дорожнього руху на 1 арк.; наказ № 8-к на 1 арк.; наказ № 11-к на 1 арк.; наказ № 9-к на 1 арк.; наказ № 12-к на 1 арк.; наказ № 7-к на 1 арк.; наказ № 9-к від 25.10.18 на 1 арк.; наказ № 11-к від 07.12.18 на 1 арк.; наказ № 11 від 03.09.18 на 1 арк.; наказ № 8 від 14.08.18 та розрахунок визначення розміру автост. збору на 2 арк., отже суд не має можливості накласти арешт на невизначені грошові кошти, накази та інші документи.
Крім того, клопотання було подано з пропуском строку, оскільки згідно поштового відправлення матеріали клопотання були оформлені та надіслані суду тільки 31.08.2019 року, тобто пізніше наступного робочого дня, отриманні судом 04.09.2019 року, заяви про поновлення строку слідчим не заявлялося.
Крім того, слідча не довела суду необхідності накладати арешт на копію паспорта на ім`я ОСОБА_9 та копію його картки платника податків, який є в загалі сторонньою особою в даному кримінальному провадженні. Яке значення для даного кримінального провадження мають схема руху по м. Херсон та проекти розкладу руху автобусів також суду не доведено.
Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону враховані в повній мірі при розгляді клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів. На підтвердження доводів клопотання надано витяг з ЄРДР за №0000025 від 02 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Відповідно до вимог ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Разом з цим, в клопотанні не зазначено, яким чином вилучені грошові кошти свідчать або доводять винуватість невстановлених осіб.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що вилучене під час обшуку майно (грошові кошти) не є предметом злочину в якому можуть підозрюватись службові особи Каланчацької РДА, а є коштами отриманими в наслідок господарської діяльності ТОВ «Інформ Транс Сервіс», посадові особи якого не є підозрюваними у справі, досудове розслідування щодо даної юридичної особи не проводиться.

Судова колегія звертає увагу, що в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 16 серпня 2019 року слідчий суддя зазначив, що не допускає арешту грошових коштів, оскільки вказане майно не має ідентифікаційних ознак, що не дає можливості встановити яким шляхом воно було отримане.

Ні в клопотанні слідчого, ні під час апеляційного розгляду не було встановлено, що грошові кошти набуті злочинним шляхом, або внаслідок вчинення злочину.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу пропуску строку на звернення до слідчого судді із клопотанням, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно абзацу 2 частини 5 ст. 171 КПК у разі тимчасового вилученням майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт майна повинно бути подано слідчим, прокурором, протягом 48 годин після вилучення такого майна.

Проте дана обставина не спростовує висновок слідчого судді про необґрунтованість арешту майна вилученого під час обшуку. При цьому судова колегія виходить з того, що клопотання слідчого мотивоване необхідністю забезпечення збереження речових доказів у справі.

Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК, оскільки не містить всіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею, на що слідчий суддя правильно звернув увагу та відмовив у задоволенні клопотання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу (з доповненнями) прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 вересня 2019 року про відмову у арешті майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4