ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/336/19Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНСС № 705/3618/18 Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року . Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:
головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0001304 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Тальне Черкаської області, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:
- 11.01.2019 року Святошинським районним судом міста Києва за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, на даний час відбуває покарання, -

засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 190 КК України, до 2 років позбавлення волі;
- ч.2 ст.185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком на підставі ч.1 ст.70 КК України, та покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.
Визначено строк відбування покарання рахувати з 9 липня 2019 року.
Зараховано у строк покарання, остаточно призначеного даним вироком за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, покарання, відбуте частково за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, а саме з часу затримання ОСОБА_8 по 09.07.2019 року. При цьому, строк перебування ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення з 4 травня 2019 року по 9 липня 2019 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838), зараховано у строк покарання з розрахунку, що одному дню перебування обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-дактилоскопічних експертиз в загальній сумі 1287 гривень.
Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.. 100 КПК України.
в с т а н о в и л а :

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, у невстановлені час та місці, перебуваючи в м. Умань Черкаської області, познайомився з ОСОБА_9 та в подальшому підримував з нею дружні стосунки. 06.10.2014 року, точний час не встановлено, перебуваючи в м. Умань Черкаської області у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_9 , шляхом обману останньої. В подальшому ОСОБА_8 діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, зателефонував ОСОБА_9 та запропонував придбати за зниженою вартістю холодильник марки «LG» у магазині «Ельдорадо», який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Шевченка,23-а, хоча не мав наміру виконувати свої обіцянки. 14.10.2014 року близько 13 години ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу магазину «Ельдорадо», який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Шевченка,23-а, зустрівся з ОСОБА_9 , при цьому продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, повторно, шляхом обману, попрохав у ОСОБА_9 надати йому грошові кошти у сумі 8800 гривень, які були необхідні для придбання холодильника марки «LG» за зниженою ціною, та зайшовши до магазину, ОСОБА_8 відійшов від ОСОБА_9 , після чого зник у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_9 , виявивши відсутність ОСОБА_8 в магазині «Ельдорадо», здогадалася про злочинний намір останнього. Отримавши вказані кошти ОСОБА_8 з місця злочину зник та розпорядився чужими коштами на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 8800 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 , 28.01.2018 року перебуваючи поблизу АЗС «СОКАР», що по вул. Київська, м. Умань Черкаської області, познайомився із ОСОБА_10 , і в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_10 , шляхом обману. В подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував ОСОБА_10 придбати за зниженою вартістю холодильник марки «Samsung», телевізор марки «Kiwi», телевізор марки «LG», пральну машину марки «LG» у ТЦ «Епіцентр», який розташований за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Київська,27, хоча не мав наміру виконувати свої обіцянки. 29.01.2018 року близько 14 години ОСОБА_8 , перебуваючи в ТЦ «Епіцентр», який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Київська,27, зустрівся із ОСОБА_10 , при цьому продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, повторно, шляхом обману попрохав у останнього надати йому грошові кошти в сумі 22000 гривень, які були необхідні для придбання товару за зниженою ціною, та після того, як ОСОБА_8 отримав грошові кошти, він відлучився начебто з метою розрахунку за даний товар, після чого зник у невідомому напрямку та розпорядився чужими коштами на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 22000 гривень.
Також, ОСОБА_8 , в період часу з 15.01.2018 року по 18.01.2018 року винаймав та проживав в кімнаті № 368 готелю «Умань», який розташований за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Небесної Сотні,7, де в нього виник умисел здійснити крадіжку телевізора марки «Elenberg» модель «Е32Q868А», який знаходився на столі кімнати №368 готелю «Умань» та який перебував у його вільному користуванні на час найму. 18.01.2018 року близько 14 години ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті № 368 готелю «Умань», який розташований за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Небесної Сотні,7, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав телевізор марки «Elenberg» модель «Е32Q868А», вартістю 3500 гривень, який помістив до господарської сумки з метою бути невикритим та залишив приміщення готелю, чим завдав матеріального збитку ТОВ «Готель Умань» на вище вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просив пом`якшити призначене йому покарання, врахувавши в якості пом`якшуючих покарання обставин: перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та матері, яка є інвалідом 2 групи, і потребує сторонньої допомоги, його щирого каяття та визнання вини.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно визначено у вироку початок строку відбування покарання 09.07.2019, зазначає, що правильною датою є 09.07.2018.

Просить об`єднати вирок Маріупольського міського суду від 11.03.2019 та вирок Луцького міського суду з даним вироком.

Крім того, просить перерахувати термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , а саме термін перебування у «Київському СІЗО», оскільки, як він вважає, всі його вироки підпадають під дію закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам закону вирок міськрайонного суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Частиною 2 ст. 50 КК України закріплено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинувачену ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який розлучений, не працює, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів, обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, в межах санкцій ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого призначив покарання у виді 2 років позбавлення волі та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

При цьому, міськрайонним судом вірно призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням у виді позбавлення волі, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року (а.м. 107-108), оскільки після постановлення вироку щодо нього Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року встановлено, що він винний у вчиненні іншого аналогічного злочину, вчиненого до попереднього вироку .

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання, передбачене санкціями статей за які його засуджено, відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені ним в апеляційній скарзі, про неврахування судом першої інстанції ряду пом`якшуючих обставин, не дають підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.

Посилання ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на необхідність об`єднання з даним вироком вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 березня 2019 року та вироку Луцького міського суду, який за даними обвинуваченого, мав бути проголошеним 20.08.2019, є безпідставними і до задоволення не підлягають, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про ухвалення вказаних та набуття ними законної сили. В матеріалах кримінального провадження наявна копія вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2019 року, який не набрав законної сили, вирок Луцького міського суду відсутній. Даних про те, що вказані вироки були проголошені та набрали законної сили матеріали кримінального провадження не містять та обвинуваченим не надано.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, судом вирішуються питання, в тому числі, і про застосування покарання за наявності кількох вироків, тому з даним питанням обвинувачений ОСОБА_11 має право звернутись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, з відповідним клопотанням, в порядку виконання вироків.

Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків може бути вирішено в порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про неправильне, на його думку, визначення початку строку відбування покарання за даним вироком 09.07.2019 та необхідності його обрахування з 09.07.2018 є безпідставними.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в даному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід не застосовувався, тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно визначено початок строку відбування покарання обвинуваченому з 09 липня 2019, тобто з дня ухвалення вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.07.2019. При цьому, в строк покарання ОСОБА_11 було зараховано покарання відбуте ним частково за попереднім вироком суду та термін з 04.05.2019 по 09.07.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження міськрайонним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_11 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його зміни, як того просить обвинувачений в апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді