Справа №523/3704/18
Провадження №1-кп/523/368/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у присутності обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальні акти з доданими до них документів об`єднаних кримінальних проваджень за №0002210 від 22.12.2017р., №0000195 від 31.01.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого 187 ч.3 КК України.

Вивченням наданих до суду матеріалів встановлено, що відносно ОСОБА_7 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 року під час судового провадження в порядку ст. 331 КПК України був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє дію 23.09.2019 року.

У ході судового засідання прокурором було надане письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений скоїв тяжке кримінальне правопорушення, санкція статті якої передбачає тільки позбавлення волі, разом з цим притягується до кримінальної відповідальності за скоєння інших кримінальних правопорушень за ст.28 ч.2, 263 ч.1 КК України, яке перебуває на розгляді Новоайдарського районного суду Луганської області, кінцеве рішення не відоме, є фігурантом інших кримінальних проваджень; крім того, був оголошений у розшук, з місця скоєння злочину зник, не є громадянином України, не має дозволу еміграційної служби на проживання на території України, відсутнє зареєстроване місце мешкання, тому може виїхати за межі держави, кримінальне правопорушення скоєне з погрозою застосування насильства, судовий розгляд триває, не допитані потерпілі, свідки, на яких він може впливати та на адресу яких поступали погрози, володіє навичками ведення диверсантських та бойових дій, тому ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України не зменшилися, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих, свідків, переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачений, та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників:

- захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти продовження строків тримання під вартою щодо його підзахисного, зазначаючи, що основна частина клопотання полягає з тих обставин, що викладалися раніше, прокурор посилається на притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності Дарницьким та Оболонським відділками поліції у м. Києві, однак слід звернути увагу на реєстрацію кримінальних проваджень у 2014р., 2015р., 2017р., при цьому будь-які документи про пред`явлення підозри відсутні, щодо посилання прокурора про перебування підзахисного у міжнародному розшуку, що є підставою для затримання, на думку сторони захисту листування Генеральної прокуратури та країни агресора можливо розцінювати як державну зраду, також зауважив, що ОСОБА_7 тривалий час утримується під вартою, захищав Україну, за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятору йому не надається належна медична допомога, будь-яких нових ризиків прокурором не наведено, тому вважав за можливе змінити відносно підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного браслету, що буде контролювати його переміщення та територіальну прив`язку, посилаючись на те, що в залі судових засідань присутні особи, які можуть засвідчити, де буде знаходитися ОСОБА_7 , однак в подальшому при з`ясуванні даного питання доводи сторони захисту не знайшли свого документального підтвердження за відсутності власника помешкання, в тому числі його письмової заяви, в якій не заперечує щодо проживання обвинуваченого за адресою під час застосування домашнього арешту;

- обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку захисника;

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який повністю приєднався до думки захисника, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Відповідно до положень ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи у сукупності викладені доводи, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті тільки розпочатий, не допитані потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинуваченого відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна; враховуючи особу ОСОБА_7 , який притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, є громадянином іншої держави, як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, фактично на території України перебуває незаконно, не маючи постійного місця мешкання, посилання захисника на наявність у ОСОБА_7 місця мешкання на теперішній час не знайшли свого підтвердження у ході судового засідання, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілих та свідків, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження. Разом з цим, виходячи з характеру та обставин вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку, що раніше застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про застосування (продовження) відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 21.11.2019р. включно без визначення застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 21.11.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3