Дата документу 22.08.2019 Справа № 310/7557/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/7557/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/809/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, одружений, має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з липня 2019 року проживає в недобудові в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 та прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних обов`язків, строк виконання яких встановлений два місяця, тобто до 07 жовтня 2019 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри та ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, слідчим та прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та не надано доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою в обранні будь-якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.
В обґрунтування свої вимог захисник зазначає, що матеріали клопотання вказують на порушення слідчим суддею норм КПК України та вчинення нею дій, які не відповідають завданням кримінального провадження.
Так, слідчий суддя не навела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.4 ст.191 КК України, як підстави для застосування запобіжного заходу; не зазначила обставин того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що підозрюваний міг здійснити дії, що зашкодять інтересам розслідування та/або судового розгляду кримінальної справи: не розглянула можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а також під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу дійшла висновку, що особа скоїла злочин.

Слідчий суддя дійшла суперечливого висновку про те, що у кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1-3 ст.177 КПК України, в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та може переховуватися від органів досудового розслідування.

Натомість слідчим суддею не враховано обставин, які ставили під сумнів наведені слідчими ризики, а саме позитивні дані, що характеризують підозрюваного ОСОБА_6 (раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, мас постійне місце проживання та роботи, усталений спосіб життя, наявність неповнолітніх дітей на утриманні).

Належних і достатніх мотивів та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Крім того, 31 липня 2019 року, під час розгляду клопотання ОСОБА_6 стало зле, та його госпіталізували до кардіологічного відділення. 07 серпня 2019 року, після закінчення курсу лікування ОСОБА_6 прибув до суду для розгляду клопотання, та цього ж дня відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, тобто розгляд клопотання відбувся з порушенням вимог ст.186 КПК України, оскільки ухвалу про обрання запобіжного заходу слідчий суддя мав постановити не пізніше 03 серпня 2019 року.

Таким чином, вважає, що ухвала про обрання запобіжного заходу мала бути постановлена не пізніше 03 серпня 2019 року, а оскаржувана ухвала постановлена 07 серпня 2019 року, тому немає ніякої юридичної сили.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, крім того підозрюваний є суб`єктом правопорушення, пов`язаного з корупцією, що виключає застосування до нього під час призначення покарання застосування ст.75 КК України та підвищує ризик його можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Таким чином, прокурор вважає, що під час постановлення ухвали слідчий суддя не застосував закон, який підлягав застосуванню, та допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 06 травня 2019 року до Бердянського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6

06 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання ухвали слідчого судді від 06 травня 2019 року, 29 липня 2019 року о 20-00 годині ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007011 від 26 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно з п.1.1 Статуту Державного підприємства «Бердянське агроторгове підприємство» (), затвердженого наказом Міністерства аграрної політки та продовольства України від 12 лютого 2011 року №46, державну реєстрацію якого проведено 22 березня 2011 року за №0003488, підприємство засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому.

Відповідно до положень п.1.2 Статуту, підприємство керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами контролю, а також цим Статутом.

Згідно з п.5.1. Статуту, майно Підприємства є державною власністю і закріплюється ним на праві господарського відання.

Відповідно до положень п.5.5. Статуту, Підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом, відчужувати майнові об`єкти, що належать до основних фондів. Підприємство має право лише за попередньою згодою Уповноваженого органу управління на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом, відчуження нерухомого майна, а також повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту здійснюється за умови додаткового погодження в установленому порядку Фондом державного майна України. Укладати мирові угоди, що передбачають відчуження майнових об`єктів, які належать до основних фондів, підприємство має право тільки за попередньою згодою Уповноваженого органу управління.

Згідно з п.5.6. Статуту, кошти, одержані від продажу майнових об`єктів, що належать до основних фондів Підприємства , використовуються відповідно до затвердженого фінансового плану.

Відповідно до положень п.5.8. Статуту, списання з балансу не повністю амортизованих основних фондів, а також прискорена амортизація основних фондів Підприємства, можуть проводитися тільки за згодою Уповноваженого органу управління.

Згідно з п.10.1. Статуту, управління Підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту.

Відповідно до положень Статуту, управління Підприємством здійснюється його директором, який призначається Уповноваженим органом управління шляхом укладання з ним контракту.

Згідно з 10.3. Статуту, у разі зміни директора обов`язковим є проведення ревізії фінансово - господарської діяльності Підприємства в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до положень п.10.5. Статуту, директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства в межах компетенції відповідно до цього Статуту.

Згідно з п.10.6. Статуту, директор Підприємства діє без доручення (довіреності) від імені Підприємства, представляє інтереси Підприємства в органах державної влади та місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними та фізичними особами, формує штат Підприємства, затверджує структуру та штатний розпис, посадові інструкції, внутрішні положення, у встановленому порядку приймає та звільняє з посади працівників Підприємства, організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність Підприємства відповідно до мети та основного напрямку його діяльності, несе відповідальність за невиконання покладених на нього завдань, що визначені статутом, формування та виконання фінансових планів, дотримання трудової і фінансової дисципліни, ефективне використання та збереження державного майна та коштів, які знаходяться у віданні Підприємства, дотримання законодавства України, визначає облікову, фінансову, організаційну, методологічну внутрішню та зовнішню політику Підприємства, організовує матеріально-технічне забезпечення її впровадження, розпоряджається коштами та майном Підприємства відповідно до Статуту та законодавства та інші.

Наказом заступника Міністра, голови комісії з проведення реорганізації Міністерства аграрної політики України ОСОБА_11 за №25 від 20 січня 2011 року «Про прийняття до сфери управління Мінагрополітики державного майна» створено ДП «Бердянське агроторгове підприємства» на базі майна цілісного майнового комплексу Бердянського виробничого заводу, розмістивши його за адресою: Запорізька обл., м.Бердянськ, вул.Орджонікідзе (В.Довганюка), 84 та призначено виконуючим обов`язки директора ДП «Бердянське АТП» ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 є особою, яка обіймала в ДП «Бердянське АТП» посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, внаслідок чого, згідно із приміткою до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Наказом Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України ОСОБА_12 за №737 від 16 грудня 2011 року «Про прийняття до сфери управління Мінагрополітики державного майна» вирішено прийняти від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області майно цілісного майнового комплексу Мелітопольського лікеро-горілчаного заводу, що повертається з оренди у зв`язку із припиненням договору оренди від 26 липня 1999 року №803, до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і зарахувати його вартість до статутного капіталу ДП «Бердянське АТП», в.о. директора ДП «Бердянске АТП» ОСОБА_6 у місячний термін з дня закінчення інвентаризації та оцінки цілісного майнового комплексу Мелітопольського лікеро-горілчаного заводу забезпечити приймання-передачу його майна від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області та надати відповідний акт приймання-передачі на затвердження та зберігання до Мінагрополітики України.

Відповідно до акту приймання-передачі майнового комплексу державного підприємства «Мелітопольський лікеро-горілчаний завод», затвердженого заступником Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30 грудня 2011 року, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області в особі заступника начальника регіонального відділення ОСОБА_13 , за участю колишнього директора ТОВ «Алко-Юг» ОСОБА_14 передало, а ДП «Бердянське АТП» в особі в.о. директора ОСОБА_6 , за участю Міністерства аграрної політики та продовольства України, яке прийняло державне майно - цілісний майновий комплекс ДП «Мелітопольський лікеро-горілчаний завод», яке повернулося з оренди від регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області до Міністерства аграрної політики та продовольства України на баланс «Бердянське АТП», відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16 грудня 2011 року за №737, за переліком.

Наказом Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України ОСОБА_12 за №514 від 20 серпня 2012 року «Про прийняття до сфери управління Мінагрополітики державного майна» наказано прийняти від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області майно цілісного майнового комплексу реорганізованого державного підприємства «Запорізький лікеро-горілчаний завод», що повертається з оренди у зв`язку із припиненням договору оренди від 25 квітня 2006 року №1944 до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, та зарахувати вартість майна цілісного майнового комплексу реорганізованого ДП «Запорізький лікеро-горілчаний завод» до статутного капіталу ДП «Бердянське АТП», в.о. директора ДП «Бердянське АТП» ОСОБА_6 у місячний термін з дня закінчення інвентаризації та оцінки цілісного майнового комплексу реорганізованого ДП «Запорізький лікеро-горілчаний завод» забезпечити приймання-передачу його майна від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області та надати відповідний акт приймання-передачі на затвердження та зберігання до Мінагрополітики України.

Відповідно до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу реорганізованого державного підприємства «Запорізький лікеро-горілчаний завод», затвердженого заступником Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства від 18 жовтня 2012 року, ТОВ «Т.Нік» в особі ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_15 за участю регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області в особі заступника начальника регіонального відділення ОСОБА_16 , передало, а ДП «Бердянське АТП» в особі в.о. директора ОСОБА_6 , прийняло державне майно - цілісний майновий комплекс реорганізованого ДП «Запорізький лікеро-горілчаний завод», яке повернулося з оренди від регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області до Міністерства аграрної політики та продовольства України на баланс ДП «Бердянське АТП», відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20 серпня 2012 року за №514, за переліком.

Наказом Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України ОСОБА_12 за №403 від 01 липня 2013 року «Про припинення діяльності ДП «Бердянське АТП» припинено шляхом ліквідації діяльність ДП «Бердянське АТП» та наказано провести інвентаризацію й оцінку майна, коштів та здійснити продаж основних засобів в установленому законодавством порядку з метою погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до проведеної інвентаризації майна ДП «Бердянське АТП» від 30 серпня 2013 року встановлена за інвентаризаційним описом нестача основних засобів, залишкова вартість яких за даними бухгалтерського обліку відповідно до висновку експерта №331/332-17 за результатами проведення судової економічної експертизи склала 154 166,29 грн.

В період часу з 30 грудня 2011 року по 30 серпня 2013 року, знаходячись на території Запорізької області, точний час та місце органом розслідування не встановлені, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді в.о. директора ДП «Бердянське АТП», будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно - господарські функції, діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, переслідуючи свої особисті інтереси, зловживаючи своїм службовим становищем в частині використання та збереження державного майна та коштів, які знаходяться у віданні Підприємства, розпорядження коштами та майном Підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратив державне майно, тим самим спричинивши майнову шкоду державі в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України на загальну суму 154 166,29 грн, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя на зазначені вимоги закону врахував не в повній мірі при розгляді вищевказаного клопотання.
Так, 08 квітня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України (а.с.30-33), а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах.

За змістом клопотання, на думку органу досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: висновком експерта №331/332-17 за результатами проведення судової економічної експертизи, показаннями представника потерпілого, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення ( рішення у справі "Фокс, Кепбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, вимога, щодо обґрунтованості підозри є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання особи під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" від 13 листопада 2007 року).

За наслідками дослідження наявних матеріалів провадження, колегія суддів доходить висновку про те, що до клопотання слідчого не додано необхідних і достатніх доказів на обґрунтування підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 .

Так, з доданих до клопотання матеріалів убачається, що досудове розслідування за фактом розтрати ОСОБА_6 державного майна за ознаками ч.4 ст.191 КК України розпочато ще 26 листопада 2013 року за повідомленням Міністерства аграрної політики та продовольства України, тобто майже шість років тому.

Про підозру ОСОБА_6 за ч.4 ст.191 КК України повідомлено 08 квітня 2019 року.

Як свідчать надані суду матеріали, починаючи з 2013 року ефективне розслідування у даному провадженні не проводилось.

На обґрунтування підозри до клопотання додано: висновок експерта №331/332-17 від 20 серпня 2018 року; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 10 березня 2017 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_18 від 15 березня 2019 року.

Інші додані до клопотання документи обставин кримінального провадження не стосуються.

Згідно з висновком експерта № 331/332-17, за результатами проведення судової економічної експертизи по кримінальному провадженню №0007011 від 26 листопада 2013 року, встановлено, що відповідно до проведеної інвентаризації майна від 30 серпня 2013 року підтверджується за інвентаризаційним описом нестача основних засобів, залишкова вартість яких складає 375 143,50 грн, а залишкова вартість за даними бухгалтерського обліку - 154 166,29 грн (а.с.13-26).

Відповідно до показань свідка ОСОБА_17 , 30 серпня 2013 року ОСОБА_18 за її участю, та участю інших членів комісії була проведена інвентаризація майна ДП «Бердянське агроторгове підприємство», під час якого встановлена відсутність технологічного обладнання та машинно-тракторного парку, про що був складений відповідний акт, який вона підписала. Про списання майна, нестачу якого було виявлено, їй нічого не відомо. Наказом міністерства аграрної політики та продовольства України №281 від 29 липня 2014 року ОСОБА_6 виведений зі складу комісії з ліквідації ДП «Бердянське агроторгове підприємство» (а.с.10-12).

Відповідно до показань представника потерпілого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу якої входив останній, а також ОСОБА_19 і ОСОБА_17 , проведена інвентаризація майна ДП «Бердянське арготоргове підприємство», під час якої встановлено, що на всіх об`єктах відсутнє технологічне обладнання та машинно-тракторний парк, проте на балансі підприємства вказане майно рахується. Даний акт інвентаризації - інвентаризаційний опис від 30 серпня 2013 року був направлений на електронну пошту керівнику підприємства ОСОБА_6 для його ознайомлення та підписання. Після його ознайомлення останній повинен був надати пояснення за даним фактом. Однак, ніяких пояснень ОСОБА_6 не надав, окрім листа, в якому зазначені інвентаризаційні номери майна ДП. Після чого він зателефонував та повідомив, що цей лист свідчить про списання вказаного майна, однак підтверджуючих документів щодо списання майна останній не надав. Враховуючи те, що технологічне обладнання та машинно-тракторний парк, який рахувався на балансі підприємства, має залишкову вартість майна, то керівник підприємства зобов`язаний був у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року №1314 «Про списання державного майна», звернутися до міністерства аграрної політики та продовольства України з метою отримання згоди на списання такого майна. Матеріали щодо списання державного майна від керівника ДП до міністерства не надходили. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №281 від 29 липня 2014 року ОСОБА_6 виведений зі складу комісії з ліквідації ДП «Бердянське агроторгове підприємство». Про встановлення факту нестачі майна ДП «Бердянське АТП» Мінагрополітики було направлено до Генеральної прокуратури України лист від 29 жовтня 2013 року. Про встановлення факту нестачі майна ДП «Бердянське АТП» Мінагрополітики було направлено до Генеральної прокуратури України лист від 29 жовтня 2013 року (а.с.50-52).

Документи, на які слідчий посилається у клопотанні - Статут підприємства; наказ про призначення Картамишева в.о. директора ДП «Бердянське АТП»; акт приймання-передавання майнового комплексу ДП; наказ про припинення шляхом ліквідації діяльності ДП та ін. ані слідчому судді ані суду апеляційної інстанції не надані, а наявні матеріали не містять даних, які б були б достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити незаконне безоплатне відчуження, використання, витрачання майна, яке йому було ввірене чи перебувало у його віданні (продаж, дарування, споживання, передача іншим особам, тощо).

На викладене слідчий суддя уваги не звернув та додані до клопотання докази не проаналізував, відповіді на доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри в оскаржуваній ухвалі немає.

Отже, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри є передчасними.

За змістом статті 194 КПК України, у випадку, якщо прокурор не довів обґрунтованість підозри, застосування до особи запобіжного заходу виключається.

З урахуванням вказаного, колегія судів вважає, що оскільки слідчий суддя під час розгляду клопотання не з`ясував всіх обставин, що мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали - про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних обов`язків, строк виконання яких встановлений два місяця, тобто до 07 жовтня 2019 року, скасувати.
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4