Справа № 362/4651/19
Провадження № 1-кс/362/1605/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

07.08.2019 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту а на об`єкт будівництва розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною особам, у володінні яких перебуває вищезазначене майно, відчужувати його та будь-яким чином розпоряджатися ним.

Клопотання обґрунтовано наступним.

В провадженні СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 13.06.2019, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

В ході досудового розслідування встановлено, за адресою: вул. Декабристів, 40, м. Васильків, Київської області, здійснюється будівництво житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно відомостей управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області замовником ведення підготовчих робіт по вищевказаному об`єкту є Центральне територіальне Управління капітального будівництва, у якого наявне повідомлення про початок виконання підготовчих робіт з реєстраційним номером КС 0.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Натомість, у ході огляду місцевості від 13.06.2019 встановлено, що за вказаною адресою вже фактично зведено декілька поверхів трьохсекційного житлового будинку та здійснюється продаж квартир.

Разом із цим, 25.07.2019 у якості свідка допитано начальника Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_4 , яка повідомила, що у вказаного об`єкта виявлено наявність наступних недоліків, а саме:

До юридичного управління не передано Договір для надання оцінки юридичної складової проекту.

Містобудівні умови і обмеження не надані замовником, не знайдені в архіві відділу містобудування та архітектури Васильківської міської ради, Не надано вихідні дані на коригування проекту; Не надано актуальні технічні умови;Не надано завдання на проектування; Нема наказу про затвердження проекту Замовником; Не надано Експертизи проекту; Надана топозйомка не погоджена зі службами; Не надано Договір про здійснення технічного нагляду, а також наказ про призначення технічного нагляду організації, що надає послуги технічного нагляду;Не надано наказ на здійснення авторського нагляду організації розробника проекту; Не надано наказ про призначення відповідального за ведення робіт (виконроб) організації генерального підрядника, нема підтверджуючих матеріалів про відповідність кваліфікації відповідальної особи, Договір на проектування не надано; Пояснювальна записка не містить техніко-економічні показники.

У ході досудового розслідування 07.08.2019 спільно із працівниками Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області проведено огляд об`єкта будівництва розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою: вул. Декабристів, 40, м. Васильків, Київської області.

Так, в ході огляду встановлено, що будівництво зазначеного об`єкта здійснюється фактично без будь яких дозвільних документів та недотримання вимог ДБН України, будівельних норм і правил.

Разом із цим, 07.08.2019 винесено постанову про визнання зазначеного об`єкту будівництва речовим доказом в кримінальному провадженні, оскільки вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно Договору на будівництво житлового комплексу замовником будівництво зазначеного об`єкту є Державна організація Центральне територіальне управління капітального будівництва ().

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси держави як власника майна з метою збереження речових доказів та унеможливлення незаконного вибуття земель вказаної категорії у приватну власність, оскільки матеріали досудового розслідування переконливо свідчать про те, що майно, яке зазначене в клопотанні прокурора про накладення арешту, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення та обґрунтовано визнане речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 13.06.2019 р. за № 0000405 до ЄРДР були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

У клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вид майна, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, які підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вказаний обєкт будівництва визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт будівництва розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною особам, у володінні яких перебуває вищезазначене майно, відчужувати його та будь-яким чином розпоряджатися ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно, слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Київського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1