У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0002087 від 02.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0002087 від 02.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002087 від 02.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вказує, що 01.03.2019 року близько 23 год. 00 хв. невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 3 в приміщенні пабу «Шульц», шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung J 950», вартістю 10000 грн. належний ОСОБА_3 , чим спричинила матеріальні збитки.

Під час огляду місця події від 04.05.2019 року у приміщенні кабінету № 6 ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 12 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung G 950 Galaxy S8 64 GB» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у громадянина ОСОБА_4 , яким даний телефон було добровільно надано під час проведення огляду.

Враховуючи вищевикладене прокурор просить накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання відчуження, зокрема вчинення дій, щодо відчуження майна як речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ст. 116, 117 КПК передбачають, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлений кримінальним процесуальним законом строк, який у разі пропуску з поважних причин повинен бути поновлений слідчим суддею за клопотанням заінтересованої особи.

Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Водночас, як вбачається з клопотання, вищевказане майно вилучене органом досудового розслідування 04.05.2019. Враховуючи вимоги ст. 171 КПК з клопотанням до слідчого судді слідчий повинен був звернутись не пізніше 06.05.2019.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що з аналогічним клопотанням прокурор вже звертався до слідчого судді.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Відмова у задоволенні клопотання обґрунтована тим, що у клопотанні прокурор просив поновити пропущений строк подачі клопотання, однак обставини, які б об`єктивно перешкоджали останньому вчасно звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не встановлені, слідчим в судовому засіданні не доведено, що такий строк був пропущений з поважних на те причин, доказів звернення раніше із клопотанням про арешт майна та його повернення прокурору ухвалою від 13.05.2019, як про це зазначено у клопотанні, надано не було.

Незважаючи на це, прокурором подано аналогічне клопотання, ідентичне за змістом попередньому клопотанню.

При цьому, у новому клопотанні прокурор взагалі не згадує про пропущений строк на звернення із клопотанням та не зазначає обставин, які б об`єктивно перешкоджали вчасно звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

З наведеного витікає, що прокурором не дотримані вимоги ст. 171 КПК, що є підставою для повернення клопотання.

Керуючись вимогами ст. 116, 117, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0002087 від 02.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 .

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків. Після спливу встановленого строку, вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1