УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся зі скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України. Скаргу мотивує тим, що 28 листопада 2018 року ним була подана заява про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідування. У заяві просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.12.2018 року зобов`язано Державне бюро розслідування внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві. Даним кримінальним правопорушення йому заподіяно моральну та матеріальну шкоду. Вказану постанову ОСОБА_3 вважає незаконною та необґрунтованою, з огляду на те, що вона не містить законних та обґрунтованих мотивів для прийняття такого рішення. Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши доводи заявника ОСОБА_3 та слідчого, який заперечив, щодо її задоволення, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Частиною 2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 здійснюється кримінальне провадження №0000026 від 17.01.2019 року за фактом зловживання та перевищення влади або службового становища слідчим Центрального апарату Державного бюро розслідувань та начальником Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.12.2018 року зобов`язано Державне бюро розслідування внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 .. В даній заяві просив визнати його потерпілим у відповідності до ст.55 КПК України та надати пам`ятку про права потерпілого. 18 лютого 2019 року слідчим третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань №№0000026 від 17.01.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України. Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про заподіяння ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди. Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Так слід зазначити, що частиною 2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Державного бюро розслідування, із заявою, щодо вчинення кримінального правопорушення. У своїй заяві він також просив визнати його потерпілим, та надати пам`ятку про права та обов`язки. Враховуючи наведене, постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню. З приводи зобов"язання допитати, як потерпілого дана вимога має вирішуватись за правилами ст.220 КПК України, щодо ініцювання проведення слідчих/розшукових дій. Під час розгляду скарги, не було встановлено, що ОСОБА_3 подавав клопотання слідчому, щодо його допиту в якості потерпілого. Оскільки ОСОБА_3 оскаржував рішення слідчого про закриття кримінального провадження, і був позбавлений оскаржити постанову про відмову у визнанні потерпілим при закритому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ст.117 КПК України пропущений процесуальний строк на звернення зі скаргою повинен бути поновлений. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 26, 37, 40, 55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на звернення до суду зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, який пропущений з поважних причин. Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити. Скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 17 сіня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України. В решті скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення. Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1