Справа № 742/4331/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/552/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001549, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню 7-ми річну дитину, з неповною вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2019 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , закрито, та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу та лікуванням від наркоманії.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в сумі 3432 грн.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Закриваючи кримінальне провадження та звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з добровільним лікуванням від наркоманії, суд 1 інстанції враховував те, що обвинувачений пройшов лікування від наркоманії. Згідно довідки КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 02.05.2019 року у ОСОБА_6 на момент огляду даних на вживання наркотиків не має. Тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ч.4 ст.309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема те, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу та розпочав лікування від наркоманії.

Згідно медичних документів, обвинувачений перебував на лікуванні з діагнозом інтоксикація внаслідок вживання канабіоїдів, з чого не можна зробити однозначного висновку про причину та мету лікування. В іншій довідці, наданій захисником, у обвинуваченого в крові були відсутні наркотичні речовини, що також не свідчить про лікування від наркоманії.

Висновком судової психіатричної експертизи встановлено, що обвинувачений не страждає на наркоманію та лікування від такої не потребує.

Тому, на думку апелянта, факт лікування обвинуваченого від наркоманії не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду в цій частині не підтверджені доказами, а навпаки спростовуються ними.

Крім того, згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», не може бути застосовано ч. 4 ст. 309 КК України до особи, що не має наркотичної залежності, а звернулась до лікувального закладу лише для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що у вересні 2018 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_6 на полі між селами Ладан та Подище Прилуцького району, Чернігівської області, виявив дикоростучі рослини коноплі, які незаконно зірвав та сприймаючи як наркотичний засіб «каннабіс», переніс до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де дані рослини висушив та зберігав для власних потреб, без мети збуту.

19.09.2018 року, в період часу з 08 год. 40 хв. по 09 год. 20 хв., під час огляду гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих, працівниками поліції у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено чотири паперові газети із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору,які згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за №886 (х) від 27 вересня 2018 року, являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 1,980 г, 4,794 г, 13,733 г, 3,519 г, відповідно.

Крім того, 19.09.2018 року, в період часу з 09 год. 42 хв. по 10 год. 22 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого, було виявлено та вилучено шість паперових згортків із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору та сім рослин із стеблами схожими на рослини роду коноплі. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за №925 (х) від 16 жовтня 2018 року, надана на експертизу частково подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка міститься у шести паперових згортках, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 27,3 г, 1,742 г, 3,794 г, 9,232 г, 1,876 г, 57,3 г, відповідно, а верхівкові частини та листя речовини рослинного походження, у вигляді гілок з листям та верхівками, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-каннабісом, масою 12,312 г та 61,9 г, відповідно.

Даний особливо-небезпечний наркотичний засіб каннабіс, загальною масою 199,482 г, належить обвинуваченому ОСОБА_6 , який він зберігав для власних потреб без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви для його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності у такому випадку слугують два елементи, а саме: добровільне звернення особи до лікувального закладу і початок її лікування від наркоманії.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. При цьому, особою, хворою на наркоманію, визнається така особа, якій медичним закладом встановлено відповідний діагноз.

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року, добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом 1 інстанції дотримано не було.

Зі змісту оскаржуваної ухвали видно, що суд 1 інстанції, задовольняючи подане під час судового розгляду клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування положень ч. 4 ст. 309 КК та звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, урахував те, що ОСОБА_6 пройшов лікування від наркоманії.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 з березня 2011 року перебуває на «Д» обліку у Прилуцькому наркологічному диспансері з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (а.п. 39).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 627 від 07.11.2018 року встановлено, що у ОСОБА_6 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, наркологічне лікування йому не показане (а.п. 41-44). З описової частини вище вказаного висновку вбачається, що при цільовому опитуванні ОСОБА_6 пояснив, що алкоголь вживає рідко в невеликих дозах. Час від часу курить коноплю, але залежність заперечує (а.п. 44).

Крім того, відповідно до довідки Прилуцького наркологічного диспансеру ОСОБА_6 знаходився на амбулаторному лікуванні в Прилуцькому диспансерному наркологічному відділенні Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні з 01.02.2019 року по 09.02.2019 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіоїдів. Гостра інтоксикація (а.п. 31).

Згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансерного відділення КЛПЗ «ЧОПНЛ», 02 травня 2019 року проведено обстеження ОСОБА_6 на наявність наркотиків (тест SNIPER), на момент огляду даних за вживання наркотиків не має (а.п. 53).

Виходячи зі змісту вище вказаних довідок, на думку апеляційного суду, не можна зробити однозначного висновку про причину лікування обвинуваченого та мету такого лікування, зокрема, щодо звернення до лікувального закладу і добровільності лікування. Тому суд 1 інстанції дійшов передчасного висновку про виконання ОСОБА_6 усіх умов для застосування до нього положень ч. 4 ст. 309 КК України.

Колегія суддів вважає, що всі вищезазначені порушення є істотними, в відповідності до ч.1 ст. 412 КПК України, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і не можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді 1 інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження необхідно звернути увагу на вказані в цій ухвалі апеляційного суду недоліки, усунути їх та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, виклавши його у процесуальному документі, який би відповідав вимогам закону.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 409, 412, 415, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2019 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді 1 інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4