ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2389/19 Справа № 178/274/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 липня 2019 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою стосовно ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою продовжено до 15.00 години 12 вересня 2019 року застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_7 , який не має міцних соціальних зв`язків, постійної роботи, може ухилятися від суду з метою уникнення можливого покарання в разі доведення їх вини у скоєнні інкримінованих злочинів.
Суд вказав, що обвинувачений може впливати на недопитаних у кримінальному провадженні потерпілих та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Обвинувачений ОСОБА_7 , які має непогашені судимості, не працюючий, та не маючи джерела доходів, може скоїти інші корисливі злочини. На даний час вказані вище ризики не відпали та не зменшилися. Суд вказав, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання зазначеним вище ризикам, передбачених у ст.177 КПК України.
На думку суду тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В апеляційній скарзі:

- адвокат просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 домашній арешт з покладенням на нього певних обов`язків.
Вважає таке рішення не законним та не обгрунтованим з огляду на наступне.
Вважає, що даний запобіжний захід є занадто суровим та до обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.
Вважає, що прокурором не доведені вказані ним ризики.
Вказує, що сукупність зазначених даних, та обставин не доведення прокурором в судовому засіданні будь-яких обставин, які б вказували на наявність реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_7 від суду або реальних намірів вдатися до таких дій, приводить до висновку про безпідставність існування такого ризику. Але чому суд першої інстанціях прислухався до аргументів прокурора використавши стандартні фрази.
На думку апелянта ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.
Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що такий ризик маловірогідний і необхідність в утриманні особи під вартою відсутня (рішення «Панченко проти Росії»).
На думку апелянта в судовому засіданні під час розгляду провадження щодо ОСОБА_7 , стороною обвинувачення не було надано достатнього обґрунтування ризику ухилення від останнього від суду з посиланням на конкретні докази його реального існування. Не були надані й інші докази, які свідчать про намір ОСОБА_7 впливати на інших учасників в справі чи вчиняти нові злочини.

Заслухавши суддю - доповідача, думки обвинуваченого та його адвоката, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора та потерпілого , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.357, ч.2 ст.121 КК України, .
23.10.2016 року даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000697, правова кваліфікація ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.357, ч.2 ст.121 КК України.
13.03.2018 року було обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та неодноразово було продовжено, до 12 вересня 2019 року.
Колегія суддів зазначає, що ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Адже останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.357, ч.2 ст.121 КК України.Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Є обґрунтованими і висновки суду про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для даного кримінального провадження, незаконно впливати на інших осіб, яким ще не повідомлено про підозру та потерпілих у даному кримінальному провадженні, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком, що зазначені ризики є реальними, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 липня 2019 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою стосовно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: