Справа № 130/3040/16-к
Провадження №11-кп/801/1146/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 серпня 2019 року, якою повернуто заяву ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
встановив:

12.08.2019 ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2018 року за нововиявленими обставинами.
У своїй заяві заявник ОСОБА_7 зазначив, що дану заяву він надає на підставі ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 31.07.2019 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 14.06.2019 р., які він отримав 14.06.2019 року, строк подання в 3 (три) місяці, після того як він дізнався про нововиявлені обставини закінчуються 14.09.2019 року.
01.03.2018 року суддя ОСОБА_9 виніс ухвалу, якою відмовив ОСОБА_7 в скасуванні постанови слідчого від 15.02.2018 року. Підстави відмови факт реєстрації ОСОБА_10 по адресі проживання заявника ОСОБА_7 та належність земельної ділянки ОСОБА_10 .
14.06.2019 Апеляційний суд скасував ухвалу судді ОСОБА_11 в іншому провадженні та на останній стрічці в першому абзаці зазначив зняття реєстрації ОСОБА_10 по його адресі проживання та відсутність доказів права власності ОСОБА_10 на земельну ділянку.
У зв`язку з цим ОСОБА_7 просив суд на підставі п.4 ч.2 ст.459 КПК України визнати нововиявленими обставинами факти, які вказані в ухвалі апеляційного суду від 14.06.19 р.; на підставі п.4 ч.2 ст.459 КПК України, ч.1 ст.467 КПК України скасувати ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 01.03.2018 року.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 01.03.2018 заяву ОСОБА_7 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами повернуто.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 13.08.19 та направити матеріали на розгляд в Жмеринський міськрайонний суд. Апеляційну скаргу мотивує тим, що на його думку оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки в ст. 459 КПК України не зазначено які рішення підлягають оскарженню, а які не підлягають. В ст. 460 КПК немає посилання на п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК. Ст. 3 КПК визначає терміни Кодексу, а не заборону оскарження, а ст. 303 КПК взагалі не відноситься до його заяви за нововиявленими обставинами, яка дозволяє заявнику скасувати вирок відносно заявника.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування і призначення нового розгляду у суді першої інстанції вирішення питання про відкриття провадження заявою ОСОБА_7 про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2018 року за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Проте, як убачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції належним чином дані вимоги не дотримав.

Відповідно до ст.459 КПК України, за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, які набрали законної сили.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення заяви ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарг поданих в порядку ст.303 КПК України нормами КПК України не передбачено, оскільки це не судове провадження, а лише судовий контроль за досудовим розслідуванням, тому заява ОСОБА_7 не ґрунтується на вимогах закону та підлягає поверненню.
Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком судді першої інстанції виходячи з наступних підстав.
Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 8 КПК встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Системне тлумачення глави 34 КПК призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 464 КПК, суддя «вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами». Це формулювання не передбачає, що за наявності відповідних правових підстав у відкритті провадження не може бути відмовлено.
Законодавець використав формулювання «вирішує питання про відкриття», яке передбачає кілька варіантів рішення. Надавши судді повноваження «вирішувати питання», законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, повноваження вирішити відкрити чи відмовити у відкритті провадження.
Таким чином, вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. І таким чином, таке формулювання дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.
Зазначені висновки щодо даного питання сформульовані в ухвалі Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року (справа № 442/2307/14-к).
Колегія суддів переконана, що постановляючи оскаржувану ухвалу від 13.08.2019 року про повернення заяви ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суддя місцевого суду вийшов за межі наданих йому ст. 464 КПК України повноважень для вирішення питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, оскільки кримінальний процесуальний закон вирішення даного питання шляхом повернення заяви не передбачає, чим істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 411,412, 415, 419, 424 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.08.2019 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2