Справа № 127/9266/19
Провадження №11-кп/801/1369/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

представника потерпілої: ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000288 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2019, якою застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом до

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

в кримінальному провадженні за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України.

встановив:

Суд визнав, що ОСОБА_10 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_10 з 2008 року до 12.02.2019 фактично перебував у сімейних стосунках (без офіційної реєстрації шлюбу) і проживав однієї сім`єю із ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та виховували їх спільну дитину малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання, у присутності дитини, ОСОБА_10 умисно систематично вчиняв щодо ОСОБА_8 фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_8 та погіршення якості її життя. Вказані дії ОСОБА_10 виражались у майже щоденному, постійному вчиненні щодо ОСОБА_8 , в тому числі у присутності малолітнього сина ОСОБА_11 , погроз нанесення шкоди її здоров`ю шляхом заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв, погроз фізичною розправою, погроз вступити з нею у статевий зв`язок, в тому числі неприродним способом, проти волі ОСОБА_8 , словесним примушуванням до вступу у такий статевий зв`язок, фактичним нанесенням ОСОБА_8 ударів долонями рук по голові, спині та іншим частинам тіла, ударів ногами по сідницях, ударів мокрим рушником по спині, заломленням рук за спину, штовханням у стіну тощо. Такими діями ОСОБА_10 завдавалися ОСОБА_8 фізичні та емоційні страждання, порушувався її нормальний та загальноприйнятий у суспільстві сімейний уклад, а також якість життя та психологічний стан ОСОБА_8 . Так, 22.01.2019 у другій половині дня (точний час не встановлено) ОСОБА_10 зі свого мобільного телефону зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та безпричинно почав висловлювати їй погрози фізичною розправою та побиттям, вимагаючи при цьому її негайного повернення до місця проживання. По приїзді ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , в присутності малолітнього сина ОСОБА_11 , почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме, кілька разів штовхнув її у стіну кімнати, наніс їй декілька ударів долонями рук по потилиці, супроводжуючи усі ці дії безпідставними звинуваченнями у подружній зраді, поганому вихованні сина, намірах заподіяти ОСОБА_10 смерть тощо, а також нецензурною лайкою. Внаслідок таких дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_8 завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття. Продовжуючи свої систематичні дії, 30.01.2019 у другій половині дня (точний час не встановлено) ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , знову почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме, наніс їй декілька (щонайменше два) удари руками по спині і плечах, неодноразово наніс їй удари долонями рук в голову, супроводжуючи усі ці дії безпідставними принизливими висловлюваннями «асадівська агентка» в її бік та безпричинними звинуваченнями ОСОБА_8 в тому, що вона хоче замовити вбивство ОСОБА_10 . Внаслідок таких дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_8 завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також сімейних відносин. Продовжуючи свої систематичні дії, 12.02.2019 вранці (точний час не встановлено) ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , почав розповідати ОСОБА_8 непристойності в присутності їх малолітнього сина ОСОБА_11 . У відповідь на прохання ОСОБА_8 не вести таких розмов при синові, ОСОБА_10 висловив останній погрозу заподіяти їй тілесні ушкодження, а в разі її звернення до правоохоронних органів позбавити її життя. Впродовж дня ОСОБА_10 чинив на ОСОБА_8 психологічний тиск, висловлюючи на її адресу вищевказані погрози. Далі, близько 18год 00хв, перебуваючи у вищезазначеній квартирі, ОСОБА_10 , продовжуючи конфлікт із ОСОБА_8 , діючи умисно та у присутності їх малолітнього сина ОСОБА_11 , знову почав вчиняти відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме: наніс їй неодноразові удари руками по різним частинам тіла, супроводжуючи ці дії безпідставними, в тому числі нецензурними образами та погрозами фізичною розправою. Внаслідок таких дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_8 також завдано фізичного болю, емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також сімейних відносин.

Крім того, 12.02.2019 року впродовж дня ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних стосунків вчиняв сімейні сварки із ОСОБА_8 , з якою з 2008 року до 12.02.2019 проживав однієї сім`єю та фактично перебував у сімейних стосунках (без офіційної реєстрації шлюбу). Під час однієї з таких сварок, близько 18год 00хв 12.02.2019, перебуваючи у вищевказаному помешканні, ОСОБА_10 , діючи умисно, в присутності малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що діє в присутності дитини, маючи на меті заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_8 , кулаками обох рук наніс їй два удари в область голови в потиличну ділянку, декілька (більше двох) ударів в область нижніх кінцівок та викручував лівий та правий плечові суглоби останньої, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи №281 від 20.03.2019 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів).

Зважаючи, що зазначені діяння підпадають під ознаки злочинів за ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України, а відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №24 від 04.03.2019 вбачається, що ОСОБА_10 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне психічне захворювання та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_10 страждає на хронічне психічне захворювання та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

Зазначений висновок вказував на необхідність стаціонарного примусового лікування ОСОБА_10 у психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду. А тому, суд враховуючи рекомендації експерта прийняв рішення про застосування такого лікування.

В апеляційній скарзі захисника ставиться питання про скасування ухвали суду, відмовивши в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник послалася на те, що ОСОБА_10 вже пройшов відповідне лікування та на даний час поводиться адекватно.

Заслухавши доповідача; пояснення адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала доводи поданої нею апеляційної скарги; міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу адвоката; заперечення проти її задоволення потерпілої та її представника посилаючись на законність ухвали місцевого суду, та що в лікувальній установі він без ухвали суду отримає належне лікування, яке би сприяло видужуванню; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про законність прийнятого судового рішення із наступних підстав.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд відповідно до норм статті 513 КПК України з`ясував всі питання, які необхідно було з`ясувати для прийняття законного рішення.

Доводи адвоката ОСОБА_7 спростовуються доказами, на які послався місцевий суд при прийнятті рішення.

Так, виходячи із довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічної лікарні ім. академіка О.І. Ющенка, висновку судово-психіатричного експерта №24 від 04.03.2019, висновку судово-психіатричного експерта №65, акту судово-медичного обстеження №153 від 21.02.2019, висновку експерта №128 від 20.03.2019, показів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , якими підтверджено медичний критерій неосудності в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та враховуючи дані, що ОСОБА_10 не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, суд визнав, що ОСОБА_10 не підлягає кримінальній відповідальності за діяння, що підпадають під ознаки злочину за ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України, оскільки перебував у стані неосудності.

Виходячи із вимог ч.2 статті 19 КК України, суд обґрунтовано застосував примусові заходи медичного характеру.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд виходив із характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого та ступеня його небезпечності для себе та інших осіб.

При цьому, ухвала суду містить достатні і належні обґрунтування висновків щодо необхідності застосування до ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру у виді його госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим режимом нагляду, дотримуючись рекомендацій експертів психіатрів.

Умови саме такого нагляду виключають можливість бути небезпечним для інших осіб та не дадуть можливості вчиняти нові суспільно небезпечні діяння.

Ніяких підстав до скасування судового рішення немає та стороною захисту не надано.

Тому доводи апеляційної скарги адвоката не підлягають до задоволення.

Зважаючи на наведене та керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2019 про задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим режимом нагляду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя