ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 616/782/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1791/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Великобурлуцького ВП Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене з в.о. начальника Великобурлуцького відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк дії ухвали визначено до 24 листопада 2019 року. (а.с. 39-46)
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 27 вересня 2019 року до Великобрлуцького районного суду Харківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Великобурлуцького ВП Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене з в.о. начальника Великобурлуцького відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-7).
В обґрунтування клопотання вказував, що заступником начальника СВ Великобурлуцького ВП Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_8 ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 26 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
26.09.2019 року ОСОБА_10 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України (а.с. 19-20).
З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді судді Великобрлуцького районного суду Харківської області від 27 вересня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або з встановленням застави у розмірі, визначеному КПК України.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Доводи апеляції щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, є неспроможними.
Крім того, ОСОБА_10 скористався своїм правом і відмовився від дачі свідчень під час досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України; протоколом огляду місця події (одяг ОСОБА_11 ) від 26.09.2019 року; протоколу огляду місця події (автомобіля ВАЗ 21214) від 26.09.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 26.09.2019 року; протоколом освідування ОСОБА_11 від 26.09.2019 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 26.09.2019 року; наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України;
3.недостатність застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с. 39-46).
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_10 є недостатнім.
Доводи апелянта щодо незгоди з певними процесуальними діями та документами, висловлені при апеляційному розгляді судова колегія до уваги не може приймати оскільки ч.3 ст.403 КПК України регламентує, що апеляційна скарга може бути змінена та доповнена до початку апеляційного розгляду.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності, допустимості та достовірності доказів, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Посилання адвоката на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішень ЄСПЛ «Харченко проти України», «Смірнова проти Росії», «Ягчі і Саргін проти Туреччини», «Вренчев проти Сербії», «Нечипорчук і Йонкало проти України», «K.-F проти Німеччини», «Єлоєв проти України», «Белевитський проти Росії», заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, зареєстрований у якості ФОП, має сім`ю, постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, має інвалідність, не спростовують вірність висновків слідчого судді.

Медичної документації, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись під вартою до апеляційного суду не надано.

Щодо не визначення слідчим суддею застави підозрюваному, то слідчий суддя скористався правом наданим йому ч.4 ст.183 КПК України з цього приводу.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки захисник, стверджуючи про необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або з встановленням застави у розмірі, визначеному КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 вересня 2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 24 листопада 2019 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді