Справа № 505/3095/19 Провадження 1-кс/505/1014/2019
УХВАЛА
Іменем України

24.09.2019 року слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
власника ОСОБА_4
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001247, внесеного до ЄРДР 23.09.2019 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання.
Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0001247, внесене до ЄРДР 23.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Так, 22.09.2019 року о 18 год. 56 хв. до чергової частини Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло звернення від учасників дорожнього руху, про те, що автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозить незаконно спиляні дерева в лісі. При виїзді наряду слідчо-оперативної групи було встановлено, що гр. ОСОБА_4 , 1986 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 перевозив на своєму автомобілі марки Урал 5557, д/з НОМЕР_1 деревину без
відповідних документів.
22.09.2019 року був проведений огляд автомобіля марки Урал 5557, д/з НОМЕР_1 за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Вестерничани, вул. Ягорлицька, напроти домоволодіння № 111, де в кузові до верху, було виявлено фрагменти стовбурів дерев різних діаметрів, довжиною близько 1 м кожен.
В ході допиту свідка ОСОБА_4 останній повідомив, що 22.03.2019 року, близько 18.00 год. він загрузив на свій автомобіль марки «Урал» , д/з НОМЕР_1 дрова, які він придбав декілька днів до цього. В подальшому, він планував відвезти вказані дрова до свого брата ОСОБА_7 , який проживає за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Коси і він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , рухаючись в с. Коси Подільського району Одеської області, в с. Вестерничани Подільського району Одеської області їх зупинили працівники поліції та в подальшому, його автомобіль з 15 складометрами дров був вилучений до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів.
В клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Урал» , д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та на фрагменти стовбурів дерев різних діаметрів, довжиною близько 1 м, кожен, які знаходилися у кузові вказаного автомобіля, загальною кількістю близько 15 складометрів та заборонити розпоряджатись будь - яким чином та використовувати зазначене майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що 15 складометрів деревини та автомобіль марки «Урал» є речовими доказами по кримінальному провадженню.
ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. При цьому зазначив, що він власник автомобіля марки «Урал» і 22.09.2019 року перевозив дрова в с. Коси Подільського району Одеської області придбані його братом в ДП «Подільське лісове господарство» 20.09.2019 року. Надав суду квитанцію про купівлю 7 складометрів дров та товарно-транспортну накладну на дрова.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши слідчого та прокурора, приходить до слідуючого.
Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В частині другій статті 170 зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Слідчий суддя вважає, що особа, що подала клопотання про арешт майна, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме - можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий лише обмежився переліком ризиків, зазначених ст. 170 КПК України, не обґрунтувавши їх належним чином. Клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна взагалі не містить посилання на обставини, які б свідчили про існування зазначених ризиків.
Крім того, досліджуючи матеріали додані до клопотання, а саме протокол огляду автомобіля марки «Урал», д/з НОМЕР_1 , слідчим суддею встановлено, що під час огляду вказаного автомобіля стовбури дерев, на які слідчий просить накласти арешт не перераховувалися, і в протоколі взагалі відсутня кількість складометрів. Тому не зрозуміло з яких підстав слідчим зазначено в клопотанні саме 15 складометрів деревини.
Досліджуючи надані ОСОБА_4 квитанцію про придбання дров у кількості 7 складометрів та товарно-транспортну накладну, слідчим суддею встановлено, що згідно квитанції гр. ОСОБА_10 було придбано 7 складометрів дров, а згідно товарно-транспортної накладної відпущено 4, 900 складометрів дров.
Враховуючи розбіжності зазначені в клопотанні про накладення арешту, в протоколі огляду від 22.09.2019 року та наданих ОСОБА_4 квитанціях, суд позбавлений можливості з`ясувати яка саме кількість деревини перевозилася на автомобілі марки «Урал», і саме на яку кількість складометрів деревини слід накласти арешт.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст.22 КПК України зазначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Згідно ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частина 1 статті 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Враховуючи розбіжності в кількості складометрів перевезеної деревини, які були виявлені під час розгляду клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого ОСОБА_3 повернути прокурору для усунення недоліків..
Керуючись ст.ст.22,26,171-172,369-370 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001247, внесеного до ЄРДР 23.09.2019 року, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення недоліків сімдесят дві години, з дня отримання ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1