ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/860/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/126/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 р. м.Тернопіль

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

слідчого - ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 травня 2019 року,-

Встановила:

Цією ухвалою слідчий суддя Бучацького районного суду відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову т.в.о. слідчого СВ Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 20 грудня 2018 року за ч.1 ст.182 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити її скаргу.

Вказані вимоги мотивує тим, що слідчим після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів та не здійснено усіх необхідних слідчих дії, виніс незаконну постанову про закриття кримінального провадження.

Зазначає, що щодо неї незаконно збирали конфіденційну інформацію, в тому числі, яка містить адвокатську таємницю, без її дозволу, тому ухвала слідчого судді є незаконною та не відповідає обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника та її захисника, що підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі і просять її задовольнити, з мотивів, викладених у ній, заслухавши думку слідчого, вивчивши подані матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_7 звернулася із скаргою на постанову т.в.о. слідчого СВ Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 20 грудня 2018 року за ч.1 ст.182 КК України, в порядку ст.ст.303, 304 КПК України.

За змістом п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені до слідчого судді.

У відповідності до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції відповідно до ст.422 КПК перевіряє ухвалу слідчого судді, винесену по наслідках цього розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.08.2018 року на підставі ухвали Бучацького районного суду від 10 серпня 2018 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000246 та розпочато досудове розслідування за правовою кваліфікацією ч.1 ст.182 КК України.

08 вересня 2018 р. по заяві ОСОБА_7 , по факту спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , внесено до ЄРДР за № 0000276 та розпочато слідство за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.125 КК України.

10 вересня 2018 року заступником керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у вказаних кримінальних провадженнях в одне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР від № 0000246 від 14.08.2018 року.

20 грудня 2018 року постановою прокурора Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 виділені із матеріалів досудового розслідування № 0000246 від 14.08.2018 року матеріали досудового розслідування за ч.1 ст.182 КК України та зареєстровано їх в ЄРДР за № 0000358 від 20.12.2018 року.

Постановою т.в.о. слідчого СВ Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2019 року кримінальне провадження № 0000358 від 20.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 15 квітня 2019 року, мотивував своє рішення тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є вмотивованою, а в ході досудового розслідування слідчий неупереджено, повно та всебічно дослідив усі обставини та надав належну правову оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, на підставі яких дійшов до правомірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Однак таке рішення слідчим суддею постановлене без всебічного і повного з`ясування усіх обставин.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону рішення слідчого судді повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В даному випадку, слідчий суддя не перевірив, чи були при закритті кримінального провадження виконані вимоги ст.ст. 91, 94 КПК України, необхідні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, й чи відповідає постанова слідчого вимогам закону. Крім того, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя в ухвалі не спростував доводів скарги та не обґрунтував, чому не бере їх до уваги.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.182 КК України виражається у вчиненні щодо особи однієї із таких альтернативних дій, а саме у незаконному: а) збиранні конфіденційної інформації щодо цієї особи; б) зберіганні такої інформації; в) використанні; г) знищенні або д) поширенні вказаної конфіденційної інформації чи е) незаконній зміні такої інформації.

Незаконність стосовно кожної із зазначених дій означає: а) відсутність згоди фізичної особи на її здійснення або б) відсутність передбачених Конституцією України та законами України правових підстав для вчинення цих дій без згоди особи.

Під незаконним збиранням конфіденційної інформації слід розуміти отримання не уповноваженим на це суб`єктом конфіденційної інформації про приватне життя іншої особи, що містить її особисту або сімейну таємницю.

Збирання інформації може здійснюватися з будь-яких джерел: із документів, бесід із родичами, сусідами, знайомими потерпілого тощо, як відкрито, під пристойним приводом, так і таємно, шляхом викрадення або з використанням підслуховуючих, відеозаписуючих пристроїв, інших технічних засобів.

Незаконне зберігання вказаних відомостей - це будь-які умисні дії, пов`язані з утриманням конфіденційної інформації у володінні винного (зберігає матеріальні носії при собі, у приміщенні, сховищі, інших місцях), незалежно від тривалості зберігання.

Незаконне використання, знищення, поширення чи зміна конфіденційної інформації - це різні види застосування цих відомостей щодо потерпілого. Так, під поширенням слід розуміти повідомлення відомостей про приватне життя особи, що становлять особисту або сімейну таємницю хоча б одній третій особі. Одним із видів поширення конфіденційної інформації є її оголошення в публічному виступі на зборах, мітингу, засіданні тощо, у творі, що публічно демонструється, тобто її відтворення на аудіо- і відеозаписі, у громадському місці; або шляхом оприлюднення цих відомостей у засобах масової інформації: у пресі, по радіо чи телебаченню тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000358 від 20.12.2018 року, органом досудового розслідування залишилось не вирішеним питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_9 , на якого вказує у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , складу злочину, передбаченого ст.182 КК України (незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу), а також не було перевірено, не дано юридичної оцінки й не прийнято рішення з приводу викладених у заяві ОСОБА_7 доводів.

У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не дано оцінку доказам, в тому числі й тим, на які посилається заявник, зокрема, що ОСОБА_9 незаконно збирав конфіденційну інформацію щодо неї, зберігає її та поширював в мережі Інтернет.

Зазначені недоліки залишились поза увагою слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_7 . Слідчий суддя не перевірив дотримання слідчим вимог закону при проведенні досудового розслідування, і зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтовано та невмотивованою.

З огляду на викладене ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до СВ Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, для продовження досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 травня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 про скасування постанови т.в.о. слідчого СВ Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 20 грудня 2018 року за ч.1 ст.182 КК України задовольнити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 20 грудня 2018 року направити до СВ Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи