Справа №345/2165/19
Провадження № 1-кп/345/278/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000127, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимого востаннє 11.05.2016 р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
22.05.2019 р. на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 20.05.2019 р., ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 01.02.2019 близько 01 год., знаходячись по АДРЕСА_2 , де поряд із господарською будівлею, яка належить ОСОБА_7 побачив брухт чорних металів, які вирішив таємно викрасти. Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_2 таємно, повторно, викрав брухт чорних металів, а саме металеві швеллера вагою 45,2 кг., та металеві кутники вагою 10,9 кг., що належать ОСОБА_7 . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 332,68 грн.

Дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

30.09.2019 р. між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України, визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення та відшкодування збитків до винесення вироку, та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту та дали згоду на його призначення.

У даній угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 заявив, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просить її затвердити.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного і просить затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про примирення.
Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення. Також, просив вирішити питання щодо судових витрати та про долю речових доказів у справі.

Заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним і відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між потерпілим та підозрюваним угоду про примирення слід затвердити з наступних підстав.

У судовому засіданні достовірно з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Затверджуючи дану угоду, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, визнання вини у вчиненому і повне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, суд не знаходить.
Також, судом береться до уваги досудову доповідь Калуського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі не можливе та становить небезпеку для суспільства, оскільки існує висока імовірність вчинення ним повторного кримінального праволпорушення.

Окрім того, судом взято до уваги характеризуючи дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 і узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Таким чином, оскільки, умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Під час досудового слідства ухвалою слідчого судді 20.05.2019 р. обвинуваченому ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Суд враховує, що на час винесення вироку наявні обставини, які свідчать про наявність зі сторони обвинуваченого ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте, враховуючи особу обвинувачено, який з`являвся на всі виклики до суду, а також те, що він має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, то суд вважає, що з метою запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів та забезпечення виконання вироку в частині призначеного покарання, до нього достатньо буде до набрання вироком законної сили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи суд в повному обсязі покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 .

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 376, 469, 471, 474-476 КПК України,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 30.09.2019 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

До вступу вироку в законну силу та звернення його до виконання обвинуваченому ОСОБА_2 залишити раніше застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зобов`язати ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду та до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Після вступу вироку в законну силу виконання вироку в частині покарання доручити Калуському ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Надати дозвіл працівникам Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області затримати ОСОБА_2 з метою його доставки до місця відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 471,03 грн. витрат на залучення експерта (висновок експерта № СЕ-19/109/28-299ТВ/19 від 11.05.2019 р.).

Речові докази:

- 4 металевих швеллери довжиною 2,51 м., висотою 6 см., довжиною 2 м., висотою 6 см., шириною 3 см., довжиною 2,15 м., висотою 5 см., шириною 3 см., довжиною 2 м., висотою 5 см., шириною 3 см., та 1 кутних довжиною 2,15 м та 5*5 см., які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутими за належністю;

- пара чоловічих шкіряних черевик (взуття) з написами (HAIX OEL u BENZINFEST, Profession, ANTISTATISCH Made in Germani), які передано на зберігання у камеру речових докзів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя