Справа № 212/1005/14-к
У Х В А Л А

30 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , приватного нотаріуса ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.364, ч.3 ст.357, ч.2 ст.190 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів,-

встановив:

У провадженні суду перебуває на розгляді вищезазначена кримінальна справа.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 надати суду для огляду у судовому засіданні оригінал реєстру реєстрації нотаріальних дій нотаріуса ОСОБА_6 за 2006 рік , в якому за номером 2979 зареєстрована нотаріальна дія по посвідченню довіреності потерпілої ОСОБА_8 від 10.06.2006 року якою остання уповноважила ОСОБА_9 продати належну їй квартиру, а також документ, на підставі якого приватний нотаріус ОСОБА_6 встановив особу ОСОБА_8 .

На обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що в провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження. Документи до яких сторона захисту просить надати тимчасовий доступ мають значення для справи, оскільки встановлення даних обставин дасть змогу спростувати факт заволодіння ОСОБА_7 паспорта ОСОБА_8 , оскільки довіреність була оформлена особисто ОСОБА_8 і паспорт знаходився особисто у неї.

Беручи до уваги викладене, та враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи які перебувають у володінні приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , який здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та складає охоронювану законом таємницю, без розкриття якої отримати вказані данні не є можливим, сторона захисту звернулася до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

В судовому засіданні адвокат та обвинувачений підтримали клопотання, посилаючись на обставини , викладенні у клопотанні. Крім вказаного адвокат зазначає, що зазначені документи необхідні для проведення огляду у судового засіданні оригіналів цих документів, відповідно до вимог ЗУ « Про нотаріат».

Прокурор та представник потерпілого заперечували проти клопотання,

Приватний нотаріус ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що при наявності ухвали суду надасть витребувані документи, оскільки вони маються у його розпорядженні.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження , в межах якого подано клопотання, надані докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На підтвердження клопотання адвокат вказує на необхідність проведення огляду документів у судовому та засіданні та складення відповідного протоколу, що суперечить вимогам ст. 159 КПК України.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а необхідність проведення огляду є єдиними доводом, на якому ґрунтується подане клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Враховуючи, що стороною захисту не доведено , що такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим, то і відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

Керуючись ст.ст.2, 7, 159, 163, 164, 165, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.364, ч.3 ст.357, ч.2 ст.190 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів залишити без задоволення .

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 01.08.2019 року

Суддя: ОСОБА_1