справа № 208/4799/19
провадження № 1-кп/208/594/19
УХВАЛА

09 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000845 від 20.04.2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.396 КК України
Під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду місті Дніпродзержинська знаходиться матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000845 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 КК України, та ОСОБА_8 за ч.1 ст.396 КК України, під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого спливає 14.09.2019р.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що ризики, які були враховані судом під час його обрання наразі не зникли та не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечили, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те що, існування ризиків прокурором не доведені, ОСОБА_6 не переховувався від слідства, має постійне місце реєстрації.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 визначено, що обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Так, у судовому засіданні прокурор не довів суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи, що обвинувачений зобов`язується належно виконувати свої процесуальні обов`язки, має постійне місце реєстрації, вже тривалий час перебуває під вартою, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт на визначений період доби з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним прокурором ризикам.

Керуючись викладеним та ст. 176-178, 181, 183, 194, 23, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У клопотанні прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт у визначений період доби, а саме з 20:00 до 08:00 години за адресою: АДРЕСА_1 строком до 06.11.2019 року включно з покладенням на нього обов`язку прибувати до суду за першою вимогою.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1