Справа № 610/3336/19
Провадження № 1-в/610/390/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, громадянина України, зареєстрованого і до засудження проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразового судимого,

засудженого 25.06.2019 вироком Харківського апеляційного суду за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі,

відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)»,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

УСТАНОВИВ:

31.10.2019 засуджений ОСОБА_4 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з заявою, в якій просив застосувати до нього ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання доставлений не був, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, просив суд про розгляд заяви за його відсутності, вимоги заяви підтримав, від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовився. Судом ухвалено провести розгляд заяви за відсутності засудженого, що не суперечить положенню ч. 5 ст. 539 КПК України.

Представник ДУ «Покровська виправна колонія № 17» в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, зазначивши, що питання щодо зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання було вирішено вироками, якими останнього засуджено до покарання у виді позбавлення волі. Крім того, матеріали особової справи не містять даних щодо набрання законної сили останнім вироком Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2019. Засуджений ОСОБА_4 не позбавлений права оскаржити вироки в частині зарахування йому строку попереднього ув'язнення в строк відбування покарання в апеляційному та касаційному порядку.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого ОСОБА_4 , дійшов таких висновків.

Відповідно до абз. 1, 4 ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув'язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув'язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув'язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув'язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Дана редакція Закону діяла з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно).

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

З аналізу зазначених норм права убачається, що питання про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання вирішується судом під час ухвалення вироку, про що зазначається в його резолютивній частині.

Разом з цим, вказане питання також може бути вирішено судом в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України, в таких випадках:

1. у випадку коли суд при ухваленні вироку не вирішив питання про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання. Вирішення даного питання можливе після набрання відповідним вироком законної сили;

2. у випадку внесення змін до Закону України про кримінальну відповідальність, якими поліпшено становище особи. У цьому випадку вирішення питання про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання можливе, якщо відповідний вирок було ухвалено до набрання чинності змін до Закону України про кримінальну відповідальність. Саме такі зміни вносились Законом № 838-VІІІ;

3. у випадку ухвалення Верховним Судом висновку щодо застосування відповідної норми у подібних правовідносинах для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. В цьому випадку питання про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання може бути вирішено в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України, якщо відповідний вирок було ухвалено до ухвалення відповідної постанови Верховного Суду. Правовий висновок щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України в різних редакціях було викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 за наслідками розгляду справи № 663/537/17.

Судом встановлено, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 вересня 2017 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів було призначено у виді позбавлення волі строком 4 роки. ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято під варту в залі суду. Строк покарання ОСОБА_4 визначено обчислювати з дати взяття під варту. З вироку убачається, що злочини ОСОБА_4 вчиняв 17.07.2017 та 21.07.2017. Вирок набрав законної сили 21.12.2017.

Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та попереднім вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, зарахувавши відбуте покарання за попереднім вироком. Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України строк відбуття покарання ОСОБА_4 визначено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 13.09.2017, зарахувавши час попереднього ув'язнення. З вироку убачається, що злочини ОСОБА_4 вчиняв в десятих числах січня 2017 року, в двадцятих числах січня 2017 року, 23.02.2017, 06.08.2017 та в двадцятих числах серпня 2017 року.

Згідно вироку Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , в частині призначення покарання, скасовано і ухвалено свій вирок, яким останнього засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 більш суворим, призначеним за даним вироком покаранням, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Також зараховано ОСОБА_4 відбуте покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017. Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 13 вересня 2017 року. В решті вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.09.2017 залишено без змін. Вирок набрав законної сили 25.06.2019.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів було призначено ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Харківського апеляційного суду від 25.06.2019, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено рахувати з дня проголошення вироку, а саме з 02.10.2019 року. В строк відбування покарання повністю зараховано фактично відбутий строк покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 12.03.2018. Також визначено зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув'язнення з 27.05.2019 по набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув'язнення за один день позбавлення волі. З вироку убачається, що злочини ОСОБА_4 вчиняв в двадцятих числах листопада 2015 року, на початку грудня 2015 року та 4 грудня 2015 року. Даних щодо набрання вироком законної сили особова справа засудженого ОСОБА_4 не містить.

Зі змісту зазначених вироків встановлено, що питання про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання вирішувалось як при ухвалені вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року (вирок в цій частині залишено без змін вироком Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року), так і при ухваленні вироку Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2019.

Враховуючи, що вирок Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року та вирок Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2019 були ухвалені після ухвалення постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 за наслідками розгляду справи № 663/537/17, тобто після висновку щодо застосування відповідної норми у подібних правовідносинах для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, суд не убачає підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 .

Так, звертаючись з заявою про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув'язнення з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі, засуджений ОСОБА_4 фактично просить переглянути ухвалені стосовно нього вироки в частині зарахування строку попереднього ув'язнення в строк покарання.

Суд першої інстанції не наділений правом перегляду вироків в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України. Перегляд вироків, в даному випадку, відноситься до повноважень судів апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Право на апеляційний перегляд справи та касаційне оскарження судового рішення також гарантоване ст. 129 Конституції України.

За таких обставин, суд зазначає, що засуджений ОСОБА_4 має право на перегляд вироків стосовно нього в частині зарахування строку попереднього ув'язнення у строк відбування покарання шляхом подання апеляційної та/або касаційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2019 року.

Суддя ОСОБА_1