Дата документу 30.10.2019 Справа № 310/9252/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/9252/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1045/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянула 30 жовтня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 березня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бердянська Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

18 жовтня 2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись навпроти магазину «Лотос», розташованого за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Мелітопольське шосе, будинок № 99, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з коляски таємно викрала належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung J7» вартістю 3000 гривень в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить і на рахунку якої грошових коштів не було.
Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном залишила місце вчинення злочину та розпорядилась ним на свій власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 березня 2019 року:
ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та їй призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого мешкання, періодично з`являтись на реєстрацію до зазначеного органу.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначення покарання.

В обґрунтування своїх вимог вказує про наявність підстав для призначення мінімального покарання за санкцією інкримінованого ОСОБА_8 злочину, оскільки обвинувачена надавала пояснення як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду, має постійне місце проживання, приймала участь в слідчих експериментах, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, щиро розкаялася, вчиняла дії по відшкодуванню шкоди шляхом ведення перемов з потерпілою, має матір з незадовільним станом здоров`я.

Просить вирок змінити, призначивши обвинуваченій мінімальне покарання у виді штрафу.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, підтримавши викладенні в ній доводи, просив задовольнити подану апеляційну скаргу.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги, просив вирок залишити без змін, оскільки обвинувачена не працевлаштована та питання щодо альтернативного покарання було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікацію дій останньої не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції відповідають кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Стосовно вимог апеляційної скарги щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставини його скоєння, особу винної, яка перебуває на профілактичном обліку у лікаря-нарколога КУ «БПНД» ЗОР з 2018 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин, раніше не судима, посередньо характеризується за місцем мешкання, сприяла органу досудового слідства та суду у встановлені обставин справи, завданий потерпілій збиток відшкодовано в ході досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна співробітниками поліції.
При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а обставин, що обтяжують покарання відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Апеляційна інстанція, з огляду на сукупність наведених обставин, вважає, що судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинувачену, її ставлення до скоєного та обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі, визначеної відповідною частиною санкції статті та положеннями ст. 63 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_8 покарання.
Окрім того, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й також виправлення обвинуваченого, виховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів, а відтак, враховуючи вищезазначені обставини, те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, її поведінку під час розгляду провадження, яка свідчила про критичне ставлення до вчиненого, що свідчить про її бажання виправитись, суд цілком аргументовано прийняв рішення про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
На користь прийнятого рішення свідчить висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_8 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже місцевий суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів обґрунтовано визнав, що виправлення обвинуваченої та її соціальна реабілітація можливі без ізоляції від суспільства, а відтак у відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_8 належить звільненню від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, визначивши мінімальний термін іспитового строку.

Наведене відповідатиме принципам достатності, справедливості та забезпечить виправлення обвинуваченого, а також утримання останнього від вчинення нових злочинів,що відповідатиме меті покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Разом з тим, перевіривши вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимоги щодо призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, яке є реальним відбуттям покарання, з урахуванням заявленої вимоги зміни вироку, є неможливими для задоволення.
Одночасно судова колегія також звертає увагу на положення ст. 53 КК України, відповідно до якої штраф застосовується з урахуванням двох критеріїв це тяжкість вчиненого злочину та майновий стан обвинуваченого.
Оскільки ОСОБА_8 , згідно матеріалів кримінального провадження не працевлаштована, доходу не має, тому відсутні підстави для призначеного обвинуваченій даного виду покарання.
Крім того, судова колегія зауважує, що судом першої інстанції розглядалося питання щодо призначення альтернативного ОСОБА_8 покарання, визначеного ч.1 ст. 185 КК України, зокрема штрафу і місцевий суд також не знайшов підстав для призначення стосовно ОСОБА_8 даного виду покарання.
За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначено покарання з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 березня 2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4