ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1353/19 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2351/19 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду, у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілої, належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.05.2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.05.2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Орілька Лозівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.12.2006 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки. 24.12.2008 року постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області, звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку. 30.07.2010 року ухвалою колегії судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області постанова про звільнення від відбування покарання скасована.

- 05.09.2011 року Лозівським міськрайоним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

- 24.12.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 2 місяці позбавлення волі. 04.08.2015 року на підставі ухвали Червонозаводського районною суду м. Харків звільнений умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 1 день;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі, зі стягненням на користь держави процесуальних витрат у розмірі 429 грн. за проведення експертиз. Обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою, взявши під варту із залу суду. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

ОСОБА_7 визнаний винним судом та засуджений за те, що він:

- 11.02.2019 року близько 08.00 год., ОСОБА_7 , знаходячись у кімнаті гуртожитку № 1/3 ОСОБА_9 , розташованої у будинку АДРЕСА_2 , помітив на столі ноутбук, який належить ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , таємно викрав зі столу вказаної кімнати, ноутбук марки «Asus X553SA-XX021D», чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 3520 гривень.

За вищевказаним епізодом дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.185КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, посилається на надмірну суворість призначеного покарання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначив, що у нього один епізод крадіжки, він має своє житло та є інвалідом Великої Вітчизняної війни 3 групи.

Крім того, на вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга його захисника адвоката ОСОБА_8 , яка не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію, посилається на надмірну суворість призначеного покарання, просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання в виді 1 року позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначила, що обвинувачений щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої і його вибачення були прийняті, викрадений ноутбук повернув потерпілій тому матеріальні збитки відсутні. Також суд не надав належної оцінки тому, що обвинувачений є інвалідом 3 групи.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги і апеляційної скарги свого захисника, та просив задовольнити вимоги обох скарг у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримала вимоги своє апеляційної скарги та повністю підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти апеляційних вимог апелянтів, просив залишити їх без задоволення.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, заяв чи клопотань не надала.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно вироку (а.с.64) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, який позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.
Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України оскільки ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , районний суд врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2008 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання психостимуляторів із шкідливими наслідками, з червня 2018 року з приводу синдрому залежності від алкоголю, невійськовозобов`язаний, не одружений, дітей не має, утриманців не має, не працює, має слабкі соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий в т.ч. за корисливі злочини, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально.
Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав - щире каяття у скоєному, а обставини, що обтяжують покарання судом визнано рецидив злочинів.
Судом взято до уваги, те що обвинувачений відбував покарання реально, був звільнений по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, після звільнення з місць позбавлення волі через невеликий проміжок часу знов вчинив кримінальне правопорушення.
Таким чином, районний суд дійшов висновку, про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за вказаним складом злочину, з чим погоджується і апеляційний суд.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, призначення менш суворого покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведене спростовує доводи обвинуваченого та його захисника про призначення занадто суворого покарання та неврахування обставин, що пом`якшують покарання.

Виходячи з цього, районний суд правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке не можна вважати явно несправедливим у розумінні ст.414 КПК України.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_7 , і його захисника ОСОБА_8 та зміни вироку суду першої інстанції немає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді провадження судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого судового рішення, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.05.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4