Справа № 163/49/19 Провадження №11-кп/802/439/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суду складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за№0000319 від 21.09.2018 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 06 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Черемошня Воля Любомльського району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Даним вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто у користь потерпілого ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 1814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) гривень 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) 00 гривень.

Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнано винним за те, що він, 21 вересня 2018 року об 11 год. 15 хв., перебуваючи на полі в урочищі «Вила» біля с. Пустинка Любомльського району Волинської області, під час конфлікту на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , схвативши останнього за одяг та шию, витягнувши з автомобіля, заподіяв легкі тілесні ушкодження у виді садна шиї зліва.

У поданій на вирок апеляційній скарзі, захисник оскаржує вирок у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Просить вирок місцевого суду скасувати, а справу щодо його підзахисного закрити у зв`язку із недоведеністю винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема вказує, що судом не досліджено та не надано оцінки доказам, наданих стороною захисту, які вказують, на думку апелянта, на неправдивість свідчень ОСОБА_8 .

Вважає, що судом безпідставно відмовлено у клопотанні сторони захисту про призначення повторної експертизи.

ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. У судовому засіданні його інтереси представляє адвокат ОСОБА_7 , тому колегія суддів вважає за можливе розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, потепілого та його представника, які її заперечили та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності.
21.09.2019 року ОСОБА_8 звернувся до органів поліції із повідомленням про те, що ОСОБА_10 під час конфлікту наніс йому тілесні ушкодження (а.с.61).
З показань потерпілого ОСОБА_8 , які він дав на досудовому розслідуванні та підтвердив у суді вбачається, що 21.09.2018 року близько 11 год. 15 хв. в урочищі «Вила» біля с. Пустинка Любомльського району між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт через межі сільськогосподарських угідь, в ході якого останній схопив його за одяг та шию, силою витягнув з автомобіля, продовжуючи при цьому тримати його рукою за шию, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у виді садни ( а.с. - робоча копія диску із звукозаписом).
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду підтвердили показання ОСОБА_8 та вказали, що того дня приїхали на поля, що у с. Пустинка Любомльського району. До ОСОБА_8 , котрий сидів у автомобілі, підійшов ОСОБА_10 , який почав нецензурно висловлюватись у сторону потерпілого з причини пошкодження урожаю на його полях, а згодом витягнув його із салону авто та схопив за шию, при цьому наніс 3-4 удари лівою рукою в ліву частину голови ОСОБА_8 .
Суд вважає, що вказані показання потерпілого і свідків, в яких вони ретельно описали події, які мали місце в період часу 21.09.2018 року є чіткими, послідовними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи та прямо стосуються тих подій, що підлягають доказуванню. Вказані показання суд вважає достовірними, оскільки такі перевірені та співставлені судом з іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження і безпосередньо досліджені в судовому засіданні.
Зокрема, протоколами проведення слідчих експериментів від 05.11.2018 року та фототаблицями до нього, які були проведені за участю потерпілого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у присутності понятих підтверджуються вищевикладені показання (а.с.66-70, 71-73, 74-78).
Згідно висновку експертизи №239 від 27.09.2018 року виявлені на тілі ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до легких та могли утворитись від дії тупих предметів, можливо як від ударів так і здавлення руками людини в час, вказаний в ухвалі суду та в медичній документації потерпілим (а.с.64-65).
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо судом докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Суд ставиться критично до показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки останній суду повідомив, що не був очевидцем усього конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , так як відволікався; свідок ОСОБА_13 - не заперечував конфлікт, однак не бачив як обвинувачений здавлював шию потерпілого.
Твердження сторони захисту щодо недопустимості, як доказу, висновку експерта не знайшло свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційній інстанції.
Наведений висновок експертизи проведений кваліфікованим експертом, належним чином аргументований, ґрунтується на ретельному дослідженні, зробленому на підставі діючого законодавства, містить відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані, викладені у висновку, відносяться до справи і мають доказове значення.
Окрім того, експерт повідомлений про кримінальну відповідальність, висновок експертизи за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам ст.101 КПК України. Дослідження експертом медичної карти потерпілого та матеріалів кримінального провадження не суперечить нормам кримінально-процесуального закону і сумнівів у законності дій експерта не викликають (а.с.64).
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та, дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України, обґрунтовано призначив покарання саме у виді штрафу та в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Призначене покарання, на думку апеляційного суду, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 , попередження вчинення ним нових злочинів.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Підстав для скасування оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404,405,407 апеляційний суд , -

УХВАЛИВ
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий
Судді