Справа № 461/4833/19
Провадження № 1-кс/461/5720/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

встановив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого провести всі необхідні слідчі дії у кримінальних провадженнях №0003431 від 29.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та №0003433 від 29.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що з часу реєстрації кримінальних проваджень у ЄРДР слідчим не було вчинено жодної слідчої та процесуальної дії, з метою встановлення обставин справи. Також, не вчинено жодних дій спрямованих на збирання доказів у справах або перевірку отриманих доказів у справі, що свідчить про неповноту досудового розслідування. Вважає, що така бездіяльність слідчого порушує його права, як потерпілого у кримінальному провадженні, а тому просить скаргу задоволити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів, наведених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явилась. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 знаходяться кримінальні провадження №0003431 від 29.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та №0003433 від 29.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

Як вказує, ОСОБА_3 він являється потерпілим у даних кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право, зокрема подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.
Згідно положень ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Водночас, покликаючись на те, що слідчим не проведено жодних слідчих дій у кримінальних провадженнях, скаржником не долучено до скарги жодного документа, який підтверджує, що останній, в порядку ст.220 КПК України, звертався до слідчого з відповідними клопотаннями про проведення слідчих дій в межах кримінальних проваджень №0003431 від 29.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та №0003433 від 29.07.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування потерпілий має право бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом (п.1 ч.1 ст.56 КПК України).
Таким чином, з метою реалізації прав та законних інтересів потерпілого, вважаю за необхідне роз`яснити останньому право на звернення до слідчого, в порядку ст.220 КПК України, з клопотаннями про проведення слідчих дій у даних кримінальних провадженнях.
У разі непогодження з діями (бездіяльністю) слідчого після подачі відповідних клопотань, потерпілий вправі оскаржити такі дії (бездіяльність) слідчого у порядку та строки, визначені ст.303 КПК України.
Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Даний перелік є вичерпним, тому визнання незаконною бездіяльності слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівської області ОСОБА_4 виходить за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України.

Таким чином, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5