Ухвала

Іменем України
20 вересня 2019 р.

м. Київ
Справа № 369/10079/17
Провадження № 51-4647 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши клопотання прокурора про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Вищого антикорупційного суду,

встановив:
До Верховного Суду надійшло клопотання прокурора, начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури С. Козачини про направлення кримінального провадження № 0001067 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Вищого антикорупційного суду.
Прокурор клопотання мотивує тим, що 05 вересня 2019 року розпочав роботу Вищий антикорупційний суд. Відповідно до п. 4 п. 20-2 Прикінцевих та перехідних положень КПК України в редакції, внесеній Законом України «Про Вищий антикорупційний суд», з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду кримінальні провадження щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій яких не закінчено до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Злочин, передбачений ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , перерахований у примітці до ст. 45 КК України і відповідає умовам, які визначені в п.п. 1, 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав клопотання і просив передати справу до Вищого антикорупційного суду, дослідивши надані суду матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню на таких підставах.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Відповідно до ст. 21 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Зі змісту даних норм закону убачається, що одним з основних елементів права на справедливий суд є розгляд справи судом, встановленим законом.
05 вересня 2019 року розпочав свою роботу Вищий антикорупційний суд.
Частиною 1 ст. 33-1 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому в частині 3 цієї статті міститься пряма заборона на розгляд іншими судами кримінальних проваджень щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 КПК України).

Як убачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.
Злочин, передбачений ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , перерахований у примітці до ст. 45 КК України і відповідає умовам, які визначені в п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, тобто кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 підсудне Вищому антикорупційному суду.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершувалося детективами Національного антикорупційного бюро України, обвинувальний акт затверджено прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України.
Відповідно до п. 4 п. 20-2 Прикінцевих та перехідних положень КПК України в редакції, внесеній Законом України «Про Вищий антикорупційний суд», з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду кримінальні провадження щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій яких не закінчено до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Зі змісту цієї норми закону убачається, що незалежно від того, на якій стадії розгляду перебуває кримінальне провадження, якщо воно віднесене до підсудності Вищого антикорупційного суду, воно передається в цей суд для розгляду в установленому КПК України порядку.
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Враховуючи викладене, а також те, що однією з основних гарантій права на справедливий суд є розгляд справи судом, встановленим законом, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 21, 33-1, ч. 3 ст. 34 КПК України, п. 4 п. 20-2 Прикінцевих та перехідних положень КПК України в редакції, внесеній Законом України «Про Вищий антикорупційний суд»,Суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, передати з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3