Справа № 308/1222/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/4806/718/19 відомості про яке внесено до ЄРДР 09.10.2018 за №0003168 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 липня 2019 року.
Цією ухвалою на підставі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 9-го класу Ужгородської загальноосвітньої школи №20 ліцей «Лідер», за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
Згідно ухвали суду та матеріалів криімнального провадження, ОСОБА_7 08.10.2018 о 20 год. 10 хв., перебуваючи біля центрального входу до будівлі Закарпатського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені братів ОСОБА_8 та АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків та бажаючи їх настання, наніс один удар ногою в обличчя неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 435 від 06.11.2018 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу суду змінити та виключити з вступної та мотивувальної частини ухвали суду процесуальний статус неповнолітнього ОСОБА_7 як обвинуваченого та визначити його у відповідності до вимог КПК України. Прокурором фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій неповнолітнього ОСОБА_7 не оспорюється. Однак, вважає ухвалу суду незаконною, у зв`язку з неправильним визначенням процесуального статусу неповнолітнього та не вирішення судом питання речових доказів. ОСОБА_7 не досяг віку з якого може наступати кримінальна відповідальність на момент вчинення кримінального правопорушення, а тому він не є суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 18 КК України) і такий не набув статусу підозрюваного та обвинуваченого. Неповнолітній ОСОБА_7 , відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України є стороною кримінального провадження і його статус визначений як особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру.
Крім того, судом, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, не вирішено питання долі речових доказів у справі, хоча прокурором до матеріалів справи приєднано копію постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 28.11.2018- оптичний диск, на якому зафіксовані події, які мали місце 08.10.2018.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 125 КК України та до нього застосовано примусові заходи виховного характеру, що і не оспорюється апелянтом, не подано апеляційних скарг іншими учасниками судового розгляду.
Апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи прокурора про те, що суд у своїй ухвалі вказав на ОСОБА_7 як неповнолітнього обвинуваченого - у вступній частині ухвали та у мотивувальній - обвинуваченого. Така помилковість суду у зазначенні правового статусу особи вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження це - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Таким чином, заначена помилка підлягає виправленню, що тягне за собою зміну ухвали відповідно до п.4 ч.1 ст. 408 , п.2 ч.1 ст. 409 КПК України.
Також слушними є доводи прокурора про те, що суд залишив поза увгаою вирішення питання про речові докази.
Відповідно до ч.5 ст. 100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.
Згідно журналу судових засідань убачається, що прокурор в підтримання клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_7 , в підтвердження доводів про вчинення ним кримінального правопорушення надала докази, а саме відеозапис події ( диск), що зафіксований з камер відеоспостереження з місця події, постанову слідчого від 28.11.2018 про визнання цього диску речовим доказом, висновок експерта про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, характеризуючі дані відносно неповнолітнього, про долучення яких погодились сторони кримінального провадження .
Отже, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання речового доказу, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність вирішення цього питання апеляційним судом, що тягне за собою зміну ухвали відповідно до п.4 ч.1 ст. 408 КПК України і така зміна ухвали не тягне за собою погіршення становища ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 липня 2019 року, якою до неповнолітнього ОСОБА_7 застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження - змінити.
Виключити з ухвали суду посилання на особу ОСОБА_7 як "обвинуваченого" та вважати його особою стосовно якої застосовуються примусові заходи виховного характеру.
Речовий доказ у справі "Диск" (DVD-R), на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з будівлі "Драмтеатр" залишити при матеріалах кримінального провадження ( а.с.30).
В решті ухвалу залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: