Справа № 344/8880/19
Провадження № 11-сс/4808/197/19
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційними скаргами (далі АС) прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківіської області ОСОБА_7 та захисників підозрюваного ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2019 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05 липня 2019 року клопотання слідчого про про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнено частково та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді застави 625 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 200 625 ( один мільйон двісті тисяч шістсот двадцять п`ять ) гривень, із покладенням на нього відповідних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК, однак, прокурором не доведено, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.4 ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Також слідчий суддя враховав тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 за інкримінований злочин, характер та обставини вчинення злочину, зокрема розмір заподіяної шкоди, та матеріальний стан підозрюваного, який має заощадження та нерухоме майно, та вважав за необхідне визначити розмір застави- 625 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі на його думку може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього, передбачених у ст. 194 КПК обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні, заступник начальника відділу прокуратури Івано-Франківіської області ОСОБА_7 , яка брав участь у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, подала АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вона винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а у випадку визначення застави, встановити її розміром понад 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме в розмірі заподіяних збитків - 66 635 000 гривень, що становить 34 579 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисники підозрюваного ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , подали на вказану ухвалу слідчого судді АС, в яких покликаються на її незаконність, необґрунтованість, оскільки дана ухвала винесена без достатніх на це підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК, а також із порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Разом з тим, зазначають, що застосований щодо їх підзахисного ОСОБА_10 запобіжний захід, є занадто суворим, визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для нього. Вважають, що слідчий суддя повинен був постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого, адже прокурором в судовому засіданні не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Просять ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До початку апеляційного розгляду захисники підозрюваного ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , подали зміни до поданих ними апеляційних скарг, в якій просять ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому просить постановити ухвалу, якою відмовити прокурору в задоволенні поданої нею АС на оскаржувану ухвалу слідчого судді.

До початку апеляційного розгляду по суті прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подала заперечення на АС адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в якому просить подані ними апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.07.2019 року про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, зі змінами внесеними до них, залишити без задоволення.

Захисник інтересів ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений. Клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, а підозрюваний ОСОБА_10 не наполягав на його участі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала подану АС, просить задовольнити апеляційні вимоги та заперечила проти задоволення АС захискиків; пояснення підозрюваного ОСОБА_10 та його захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали подану ними АС та просять задовольнити апеляційні вимоги, а АС прокурора вважають безпідставною, просять залишити її без задволення; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що АС прокурора слід задовольнити частково, а АС захисників залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався, однак не в повній мірі.

Подані АС захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є ідентичними та містять однакове текстове навантаження.

Разом з тим, подані зміни захисників, також є ідентичними із резолютивними частинами поданих ними апеляційних скарг.

Покликання в АС захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на те, що слідчий суддя належним чином не встановив дані про особу підозрюваного ОСОБА_10 , є безпідставним, оскільки, в судовому засіданні стороною захисту долучено, а судом першої інстанції досліджено всі документи, на які посилаються апелянти, а також надано їм належну правову оцінку (4 аркуш ухвали).

Твердження захисників про те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 1 ст. 184 КПК, оскільки слідчий виклав фактичні обставини справи всього на 6 абзацах першого аркушу клопотання, хоча в повідомленні про підозру вони займають цілих 5 аркушів, є необгрунтованими, так, як положення п. 1 ч. 1 ст. 184 КПК цього Кодексу чітко регламентує, що в клопотанні повинен міститися короткий виклад обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, а отже слідчим під час складення даного клопотання в повній мірі дотримано наведеної норми закону.

Що стосується наступних двох вимог АС, зокрема щодо відсутності відомостей про підтверджуючі повноваження слідчого і прокурора, відсутність в матеріалах клопотання відомостей про визначення підслідності за СУ ГУНП в Івано-Франківській області, то колегія суддів звертає увагу на те, що до матеріалів клопотання долучено витяг з ЄРДР, в якому чітко зазначено склад групи прокурорів і слідчих у даному кримінальному провадженні. Крім того, частиною 3 ст. 184 КПК регламентовано вичерпний перелік матеріалів, які додаються слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім цього, твердження захисників підозрюваного про порушення особливого порядку кримінального провадження щодо їх підзахисного, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки 14.05.2019р. прокурором Івано-Франківської області ОСОБА_13 складено та особисто вручено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК, яке йому вручено 16 травня 2019 року у період 14-15 год, коли ОСОБА_10 разом з іншими приятелями знаходився на території літнього майданчика кафетерію на бульварі Лесі Українки в м. Києві поряд з приміщенням Центральної виборчої комісії. Цей факт не заперечив і сам підозрюваний під час обрання йому запобіжного заходу судом першої інстанції.

Більше того, відповідно до положень ст. 481 КПК, керівником регіональної прокуратури здійснюється вручення письмового повідомлення про підозру депутату обласної ради, а не пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Твердження сторони захисту про те, що в порушення вимог ч. 4 ст. 278 КПК, слідчим та прокурором не внесено відомості про дату та час повідомлення про підозру, та, на їхню думку, наведене є порушенням порядку ведення Реєстру, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з п. 10 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури №139 від 06.04.2016, до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 278 КПК України). Однак, главою 4 вказаного Положення регламентовано надання відомостей з Реєстру, і такі відомості надаються у виді витягу.

Більше того, відповідно до п. 5 ч. З глави 4 розділу І Положення, до витягу з Реєстру включається інформація, зокрема прізвище, ім`я та по-батькові особи, яку повідомлено про підозру та дату її народження. Відтак, до витягу не включається інформація стосовно дати та часу вручення повідомлення про підозру.

Що стосується питання відсутності в матеріалах клопотання слідчого доказів на підтвердження обставин, зазначених в повідомленні про підозру, то знову ж таки, частина 3 ст. 184 КПК, чітко регламентує вичерпний перелік матеріалів, які додаються слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, вимог КПК при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею дотримано.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04) від 21.07.2011 в пункті 175 зазначив, що «…термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення...».

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Колегія суддів зазначає, що, викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджені в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 , злочину, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК.

Що стосується тверджень адвокатів про не визначення статусу ОСОБА_14 , то слід зазначити наступне: дане кримінальне провадження є багатоепізодним і по факту заволодіння майном ТОВ «Русава К» вказана особа виступала заявником, а в подальшому її визнано потерпілим. Наведене в свою чергу унеможливлює надавати адвокатам ОСОБА_10 інформацію стосовно особи, інтереси якої вони не представляють, адже це є таємницею досудового розслідування.

Про доводи прокурора про скасування ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_10 , якому було обрано запобіжний захід у вигляді застави та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі заподіяних збитків, слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2019 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 206-2 КК, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.05.2019 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_10 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотанням.

Як вбачається з повідомлення старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 , яке зареєстроване Івано-Франківським міським судом 04.07.2019 року, 03.07.2019 року підозрюваний ОСОБА_10 з`явився до Івано-Франківського міського суду та СУ ГУ НП в Івано-Франківській області, а о 16 год. 52 хв. йому вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом з копіями матеріалів кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , висновками судово-почеркознавчих експертиз.

Також, як зазначається в АС прокурора, кримінальне правопорушення ОСОБА_10 скоєно у період перебування ним депутатом Київської обласної ради. Підозрюваний ОСОБА_10 , усвідомлюючи неминучість покарання має змогу залишити місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній має реальну змогу виїхати за межі області та України.

Встановлено, що ОСОБА_10 володіє паспортом громадянина України для виїзду за кордон, а також паспортом громадянина Словенії. Крім того, він має нерухомість в Республіці Словенія. Сам ОСОБА_10 , як особа та його дії, представляють підвищену суспільну небезпеку, оскільки він, будучи депутатом Київської обласної ради, відомою в Кагарлицькому районі особою, має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Останній вживає усіх можливих заходів з метою уникнення прибуття до органу досудового розслідування, посилаючись на різні нібито поважні обставини, пов`язані із зверненням до лікувальних установ, таким чином затягуючи хід досудового розслідування.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК.

Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш мяких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК.

На думку апеляційного суду, прокурором не доведено, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.4 ч.1 ст.177 КПК.

Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання вірно враховав також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я ( інвалід 3 групи, з травня 2019 року перебуває за лікуванні у звязку з серцево-судинними захворюваннями) та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, його репутацію, наявність постійного місця проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, та раніше не судимий.

Зі змісту ст. 131-132 КПК встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно положень ст. 177 КПК, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК.

У відповідності до ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи доводи АС прокурора щодо наявних ризиків, пояснення захисників та підозрюваного, долучені до клопотання матеріали, не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя не навів обґрунтованих мотивів щодо визначення такого розміру застави і не вказав, які саме обставини були враховані при вирішанні цього питання та не перевірив чи не є визначений ним розмір застави завідомо помірним для підозрюваного.

Колегія суддів приймає до уваги, що п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені тяжкого злочину визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК, у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 182 КПК, відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо помірним для нього.

Відповідно положень ч. 1 ст. 182 КПК, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, не зважаючи на положення ст.ст.182,183 КПК, слідчий суддя не врахував в повній мірі практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Ураховуючи викладене вище, колегія суддів бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 за інкримінований злочин, характер та обставини вчинення злочину, зокрема розмір заподіяної шкоди, та матеріальний стан підозрюваного, який згідно декларації має заощадження та нерухоме майно, та вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково та визначити розмір застави щодо підозрюваного - 1 875 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК обов`язків. Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК, колегія суддів вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і недостатньо необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

За таких обставин, АС прокурора підлягає до часткового задоволення а АС захисників ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 182, 183, 404, 405, 407 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківіської області ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2019 року про обрання щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави 1 875 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3 601 875 ( три мільйони шістсот одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що відповідно до вимог ч. 6 ст. 182 КПК він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківіської області ОСОБА_7 .

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5