Справа № 464/1978/19
пр.№ 1-кп/464/288/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2019 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження №464/1978/19, внесене 05 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, неодружений, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше судимого вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.06.2019 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2019 за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

05.02.2019 близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи у палаті №4, травматологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «8-ї міської клінічної лікарні м. Львова», що за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 23, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та шляхом обману, під приводом здійснення з`єднання з мережею інтернет, заволодів мобільним телефоном, останнього марки «Самсунг» моделі «SM G361» (імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 ), вартістю 2999,99 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 50 грн. В подальшому вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 здав у ломбард «Скарбниця», та отримав за нього грошові кошти у сумі 600 грн., які витратив на власні потреби. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3049 грн. 99 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 , 05.02.2019 близько 07 год. 00 хв. маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи у палаті №17, травматологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «8-ї Міської Клінічної Лікарні м. Львова», що за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 23, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та шляхом обману, під приводом перевірки своєї електронної пошти, заволодів мобільним телефоном, останнього марки «Майфон», ІМЕІ-1 № НОМЕР_3 , ІМЕІ-№ НОМЕР_4 , вартістю 2500 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар». Після чого вищевказаним майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2500 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , 17.03.2019 близько 10 год. 30 хв. маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи у палаті №7, неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «8-ї Міської Клінічної Лікарні м. Львова», що за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 23, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном, останнього марки «Нокіа», моделі «108» ( імеі1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 ), вартістю 600 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар».Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 600 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , 23.03.2019 близько 09 год. 20 хв. маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи у палаті №2, хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «8-ї міської клінічної лікарні м. Львова», що за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 23, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном, останнього марки «Xiaomi» моделі «Мі А2 Lite» (імеі1: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 ), вартістю 6499 грн., в якому знаходилась картка флеш памяті «micro SD» ємністю 8GB, вартістю 140 грн., сім-карта мобільного оператора «Vodafone Україна» , вартістю 30 грн. на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 120 грн., після чого не маючи наміру повертати ОСОБА_8 його мобільний телефон, зник із місця події. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 6851 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення.
Потерпілі подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності, при прийнятті рішення покликаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України є правильною, оскільки останній вчинив шахрайство ( заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів), вчинене повторно.
Таким чином при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпеку, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є середньої тяжкості, значну кількість епізодів злочинної діяльності; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття; особу обвинуваченого, який має непогашені судимості, його соціальний статус та характеристику, неодружений, має на утриманні малолітнього сина, враховуючи досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої існує високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, може становити високу небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а відтак враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить підстав для висновку про можливість призначення менш суворого виду покарання з числа передбачених за вчинений злочин чи застосування ст.69 КК України, а також виключається можливість для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України.

За правилами, передбаченими в ч.ч.1-3 ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку (ч.4 ст.70 КК України).

З огляду на наведене, суд за сукупністю злочинів за даним вироком, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.06.2019 (справа №462/3568/19) за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2019 року за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, призначає, з огляду на конкретні обставини справи та особу винного, покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.06.2019 строком 9 місяців та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2019 строком 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупність злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком, вироком Залізничного районного суду м.Львова від 13 червня 2019 року та вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 26 червня 2019 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 3 роки 10 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 25 березня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі, а саме:
- матерчату чоловічу куртку сірого кольору із рукавами виготовленими із шкірозамінника чорного кольору, які передані на зберігання в камеру схову Сихівського ВП ГУНП у Львівській області, - повернути ОСОБА_4 .
- коробку з під мобільного телефону марки «Nokia» моделі 108, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1