УХВАЛА
06 червня 2019 року

м. Київ

справа № 743/1101/17
провадження № 51-2796ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення, постановлені у провадженні за нововиявленими обставинами,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із судовими рішеннями, порушує питання про їх скасування.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються найменування суду касаційної інстанції, судове рішення, що оскаржується, вимоги особи до суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Як убачається із касаційної скарги засудженого, її адресовано Верховному Cуду України, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Крім того, ОСОБА_4 не вказує які саме рішення, постановлені відносно нього, він просить переглянути та не долучає їх копій, як того вимагає частина 5 статті 427 КПК.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести зрозумілі аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону засуджений у своїй скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог, із зазначенням того, у чому саме, на його думку, полягає незаконність судових рішень, з огляду на статті 412-414 КПК.
Також вимоги до суду касаційної інстанції, викладені ОСОБА_4 у скарзі, не відповідають змісту статті 436 КПК, якою встановлено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду встановити предмет касаційного оскарження та вирішити питання про відкриття провадження.

Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3