печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту,-
В С Т А Н О В И В :
27.06.2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання із забороною користування та розпорядженням таким майном, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке 14.05.2019 вилучено слідчим у приміщенні у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5 під час здійснення обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме: службове посвідчення № 046972 від 12.05.2017 на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «CUBOT» чорного кольору з силіконовим чохлом темно-коричневого кольору та сім-карткою «Київстар»; банківська картка ПАТ АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у терміном дії до 01.2022;грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 4 штуки та грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 35 штуки на загальну суму 9000 грн.. Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. У провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000186 від 21.02.2019 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює прокурором відділу процесуального керівництва при здійсненні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Хмельницької області, у учиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється генеральною інспекцією Генеральної прокуратури України. Своїми умисними діями, які виразились у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 368 КК України. Після одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди розміром 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень, що в еквіваленті становить 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, ОСОБА_4 14.05.2019 о 13:32 год затримано слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві на місці вчинення злочину безпосередньо після його вчинення у порядку ст. 208 КПК України. 14.05.2019 у період з 13:32 год до 15:28 год складено протокол затримання ОСОБА_4 . На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України, у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, слідчий здійснив обшук затриманого ОСОБА_4 . У ході обшуку було виявлено та вилучено наступне:службове посвідчення № 046972 від 12.05.2017 на ім`я ОСОБА_4 ;мобільний телефон марки «CUBOT» чорного кольору з силіконовим чохлом темно-коричневого кольору та сім-карткою «Київстар»; банківська картка ПАТ АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у терміном дії до 01.2022; грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 4 штуки; грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 35 штуки. 15.05.2019 та в подальшому 17.05.2019 вмотивованою постановою слідчого вказані вище речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000186 від 21.02.2019. Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 170 КК України - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного/ обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, і перебувають у нього або інших осіб фізичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання із забороною користування та розпорядженням таким майном, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке 14.05.2019 вилучено слідчим у приміщенні у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5 під час здійснення обшуку затриманого ОСОБА_4 .. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.
Накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання із забороною користування та розпорядженням таким майном, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке 14.05.2019 вилучено слідчим у приміщенні у приміщенні готелю «Центральний», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5 під час здійснення обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме: службове посвідчення № 046972 від 12.05.2017 на ім`я ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «CUBOT» чорного кольору з силіконовим чохлом темно-коричневого кольору та сім-карткою «Київстар»; банківська картка ПАТ АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у терміном дії до 01.2022; грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 4 штуки та грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 35 штуки на загальну суму 9000 грн. Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1