У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "06" серпня 2019 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0006511 від 04.08.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобулетті, громадянина Грузії, одруженого, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого на території України постійного місця проживання, зі слів не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0006511 від 04.08.2019 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. На даний час існують ризики того, що він перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених, просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтовану підозру, відсутність доказів про існування ризиків наведених прокурором. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Під час розгляду клопотання встановлено, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0006511 від 04.08.2019 за підозроюОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 04 серпня 2019 року у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , заздалегідь приготувавшись до скоєння крадіжки майна, з однієї з квартир багатоквартирного будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , приїхали до вищевказаного будинку на автомобілі марки «Опель-Астра» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, розприділивши злочинні ролі між собою, маючи на меті незаконне власне збагачення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зайшли в парадне вищезазначеного будинку, а автомобіль залишили біля парадного даного будинку. Так, в подальшому, з метою незаконного заволодіння чужим майном, обрали одну з квартир, розташовану в багатоквартирному, багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме квартиру, розташовану на 17 поверсі під номером 126. Після чого, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з застосування заздалегідь заготовлених для скоєння кримінального правопорушення предметів, відчинили врізний замок вхідних дверей та проникли до середини квартири, що належить ОСОБА_12 .

Перебуваючи в квартирі, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 маючі на меті незаконне власне збагачення та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а саме майна, що знаходиться в квартирі, обрали майно, яке вважали найбільш цінним, та яким можливо розпорядитися з метою незаконного власного збагачення, а саме: полушубок з норки бежевого кольору, заявленою вартістю 13 000 гривень; золотий браслет у вигляді листків, заявленою вартістю 10 000 гривень; золоті сережки у вигляді листочків, заявленою вартістю 4000 гривень, золота каблучка з одним брильянтом, заявленою вартістю 45 000 гривень; грошові кошти в сумі 6000 доларів США, різними купюрами; грошові кошти в сумі 50 000 гривень, різними купюрами; каблучка з білого золота, вартістю 13 000 гривень, комплект прикрас з золота та вставками з білого золота ( ланцюжок та браслет), заявленою вартістю 17 500 гривень; годинник жіночій з металу жовтого кольору, заявленою вартістю 8 000 гривень; чоловічий годинник заявленою вартістю 16 000 гривень; чоловічий годинник з металу жовтого кольору заявленою вартістю 7 800 гривень, чим завдали матеріального збитку потерпілій.

Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зникли.

В подальшому, 04.08.2019 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були затримані в порядку ст. 208 КПК України.
04.08.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, особу підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, місце проживання, вчинення злочину у співучасті з іншими особами та його роль у вказаному злочині та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , беручи до уваги надану прокурором у судовому засіданні довідку, згідно якої ОСОБА_7 причетний до вчинення аналогічного злочину в Печерському районі м. Києва, що в свою чергу свідчить про систематичне вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень на території міста Києва, вважаю, що застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти встановленим в провадженні ризикам, а тому вважаю необхідним визначити для ОСОБА_7 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 401 400 грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
Керуючись ст. 177, 178, 182-184, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
клопотання - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів до 04 жовтня 2019 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 06-00 год 04 серпня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 401 400 грн 00 к. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № 2089).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 прибувати до слідчого за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки: не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 13 год 30 хв 09 серпня 2019 року.

Слідчий суддя: