провадження № 1-кп/638/462/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальні акти :
у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001626 від 26.03.2015 року ,
у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002394 від 20.05.2016 року,
у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002743 від 08.06.2016 року,
у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 02.02.2017 року,
у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004580 від 18.09.2017 року,
відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який утриманців не має , місця реєстрації в м. Харкові та Харківській області не має, до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.07.1999 року за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 140 ККУкраїни ( в редакції 1960 року) строком на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від відбування покарання звільнено 02.09.1999 року з Сумської ІК № 116;

03.03.2000 року за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) строком на 3 роки позбавлення волі, постановою Харківського районного суду Харківської області від 18.12.2001 року на підставі ст.. 52 КК України звільненого 19.12.2001 року з Темновської ВК (№100) на не відбутий строк 11 місяців 11 днів;

11.03.2004 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції 2001 року) строком на 1 рік позбавлення волі, з застосування ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік;08.11.2004 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК У країни ( в редакції 2001 року) строком на 4 роки 1 місяц позбавлення волі, постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 05.07.2007 року на підставі ст.81 КК України звільненого 13.07.2007 року з Дергачівської ВК ( №109 ) на не відбутий строк 1 місяць 18 днів;

21.5.2009року за вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. 307,

ч. 1 ст. 70, ст.71 КК України ( в редакції 2001 року) строком на 7 років позбавлення волі, постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 26.07.2013 року на підставі ст. 81 КК України звільнився 05.08.2013 року році з Балаклійської ВК (№106) на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 17 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 , ч.1 ст. 187 КК України,

У С Т А Н О В И В :

24.03.2015 року приблизно о 17-45 год, ОСОБА_9 , знаходячись поблизу території футбольного клубу «Арсенал», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 43/47, маючи корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні роздягальні, помітив серед одягу мобільний телефон марки « Samsung Galaxy Plus » модель «S7262» в корпусі білого кольору, який належав ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинній намір, ОСОБА_9 таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Plus » модель «S 7262» в корпусі білого кольору, який належав ОСОБА_10 , після чого він зник у невідомому напрямку, чим заподіяв власнику майна матеріальну шкоду на загальну суму 1004,51 грн. Згідно даних висновку судової - товарознавчої експертизи № 2246 від 25.04.2016 року ,ринкова вартість марки «Samsung Galaxy Plus » модель «S 7262» в корпусі білого кольору з урахуванням зносу на момент вчинення кримінального правопорушення становить 1004,51 грн.

30.12.2015 року ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна діючи з корисливих мотивів повторно, о 18-30 год , знаходячись поблизу кафе «Вічний зов», який розташований за адресою, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 197, маючи корисливий умисел , спрямований на таємне викрадення чужого майна, помітив лежачого на поверхні землі ОСОБА_11 , підійшов до останнього та реалізуючи свій злочинний намір викрав гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 гривень, після чого він зник у невідомому напрямку, чим заподіяв матеріальну шкоду, на загальну суму 400 гривень.

Крім того, ОСОБА_9 19 травня 2016 року, близько 13- 45 год прийшов до кафе-бару «Чарка», розташованого по вул. Клочківській, 195-Г в м. Харкові. Знаходячись у зазначеному приміщенні, він побачив раніше малознайомого йому ОСОБА_12 , до якого підійшов та попросив зайняти йому гроші в сумі 150,00 грн. На його прохання потерпілим ОСОБА_12 з заднього карману своїх джинс дістав гроші, з яких передав йому 150,00 грн. Побачивши у ОСОБА_12 в руках значну суму грошей, у ОСОБА_9 виник умисел на заволодіння ними. Дочекавшись, доки потерпілий ОСОБА_12 вийде на вулицю з приміщення кафе-бару, ОСОБА_9 вийшов за ним слідом , та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння грошима ОСОБА_12 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив ОСОБА_12 розміняти йому купюру вартістю 100 грн. Коли ОСОБА_12 вийняв з заднього карману усі грошові кошти, ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_12 , не бажаючи відмовлятися від свого злочинного наміру, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, схопив за руку останнього та утримуючи її, вихопив гроші в сумі 1 900 грн., з якими з місця скоєння кримінального правопорушення втік. В подальшому ОСОБА_9 викраденими грошовими коштами розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1900,00 грн.

Далі, 06 червня 2016 року близько 19-00 год , ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу будинку № 197 по вул. Клочківській в м. Харкові, побачив малознайомого ОСОБА_13 , 1983 року народження, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та побачив, як в цей час із одягу ОСОБА_13 випав мобільний телефон торгової марки «Леново 88981». Маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з користливих мотивів, вирішив викрасти зазначений мобільний телефон торгової марки «Леново 88981». Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи умисно, скориставшись станом потерпілого ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Леново 88981», вартість якого, згідно даних висновку судово-товарознавчої експертизи № 3412 від 21.06.2016 року, становить 1 940,00 грн . Після чого, ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно в свою власність та розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1940,00 грн.

01 лютого 2017 року близько 18 -00 год ОСОБА_9 , перебуваючи біля виходу №1 станції метро «Центральний ринок», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, помітив, як громадянин ОСОБА_14 , втративши рівновагу, впав на сходи, що ведуть в метро, помітивши при цьому, що у ОСОБА_14 , з кишені светру одягненому на ньому під курткою, випав мобільний телефон марки « Samsung Duos GТ С5212» у корпусі чорного кольору. Маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна , що виник раптово, ОСОБА_9 діючи повторно із корисливого мотиву, підійшов до ОСОБА_14 , та скориставшись безпорадним станом останнього, а також, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, суб`єктивно усвідомлюючи свої протиправні дії, таємно, шляхом вільного доступу узяв з підлоги мобільний телефон марки «Samsung Duos GТ С5212 » у корпусі чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_14 , та поклав його до правої кишені куртки одягненої на ньому. Після чого, ОСОБА_9 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник з викраденим телефоном , вартість якого, згідно даних висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса №1348 від 08.02.2017 року, з урахуванням зносу, станом на 01.02.2017 року складає: 340,00 грн, чим заподіяв матеріального збитку потерпілому ОСОБА_14 . Так, 17.09.2017 року у вечірній час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_9 прийшов до кафе-бару «Чарка», розташованого неподалік буд № 195-Г по вул. Клочківській у м. Харкові, де познайомився з ОСОБА_15 , з яким в подальшому проводив дозвілля у приміщенні вищевказаного кафе-бару. В ході проведення дозвілля ОСОБА_15 неодноразово пригощав ОСОБА_9 та інших відвідувачів кафе-бару їжею та спиртними напоями за свої грошові кошти, у зв`язку з чим ОСОБА_9 стало достовірно відомо про наявність у ОСОБА_15 значної суми грошей, які він мав при собі. Після цього, в ході подальшого проведення дозвілля, ОСОБА_9 попрохав у ОСОБА_15 позичити йому грошові кошти в сумі 100 грн, на що останній погодився та зайняв йому до кінця вечора вказану суму. По завершенню роботи закладу, ОСОБА_15 звернувся до ОСОБА_9 з вимогою про повернення йому позиченої суми грошей. Не маючі наміру повертати потерпілому борг, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з метою реалізації виниклого в нього на той момент злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_15 , ОСОБА_9 запропонував потерпілому пройтись з ним за грошовими коштами, на що останній погодився та пішов з ним в напрямку буд. № 195-Г по вул. Клочківській в м. Харкові .Проходячи повз вказаного будинку, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, обігнав ОСОБА_15 та розпилив йому в область обличчя та очей вміст газового балончика «Перець-4» , чим згідно даних висновку судово- медичної експертизи № 5783-Ая/17 від 20.09.2017 року , спричинив потерпілому опік роговиці та склери лівого ока, що відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5., 4.6., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_15 прикрив обличчя руками, а ОСОБА_9 наніс йому один удар в область правої сторони обличчя. Скориставшись тим, що потерпілий втратив можливість захищатися від його злочинних дій та чинити йому опір, ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 в розмірі 2 700 грн, які знаходились в кишені одягнутих на ньому штанів. Після чого ОСОБА_9 зник з місця злочину, обернувши вказане майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду потерпілому ОСОБА_15 в розмірі 2 700 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю беззаперечно та пояснив, що скоїв вказане за викладених обставин , пояснивши, що його матеріальний стан незадовільний , через що він вчинив вказані вище кримінальні правопорушення. Цивільні позови визнав в повному обсязі.
Потерпілі в судові засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили цивільні позови задовольнити.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчинених правопорушень , той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності, суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особи, не досліджуючи докази відносно обставин, які ніким не опорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії :
за епізодами таємного викрадення майна у ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за епізодом відкритого заволодіння майном ОСОБА_12 - за ч. 2 ст. 186 КК України , тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за епізодом заволодіння майном ОСОБА_15 - за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Обставинами , які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, згідно зі ст. 66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, повне визнання вини .
Обставин , які обтяжує покарання обвинуваченого , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів ; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, за медичною допомогою в комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний психоневрологічний диспансер» за останні п`ять років не звертався , на диспансерному обліку в комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; постійного місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, холостий, утриманців не має. Також суду приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненим правопорушенням не спричинено.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, тому вважає доцільним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статтей , які передбачають відповідальність за вчинене.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув"язнення- тримання під вартою з 22.09.2017 року.

Потерпілими в кримінальному провадженні заявлені цивільні позови:
потерпілим ОСОБА_12 заявлено позовні вимоги про стягнення 1 900,00 гривень в якості грошової компенсації заподіяної злочинними діями матеріальної шкоди,
потерпілим ОСОБА_15 заявлено позовні вимоги про стягнення 2 700 гривень в якості грошової компенсації заподіяної злочинними діями матеріальної шкоди , та 2 300 гривень моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених позовів зазначають, що злочинними діями винної особи заподіяна шкода у вищевказаному розмірі.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61 КПК України, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільні позови по кримінальному провадженню розглядаються відповідно до вимог цивільного судочинства України.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З урахуванням того, що сума матеріальної шкоди та моральної шкоди , визначена в цивільних позовах потерпілих , підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами , визнана обвинуваченим , суд вважає необхідним цивільні позови потерпілих задовольнити.

Судові витрати, пов`язані з залученням експертів, у відповідності до вимог ст.. 124 КПК України необхідно стягнути з засудженої особи.
Долю речових доказів по провадженню , суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 , ч.1 ст. 187 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України- у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 187 КК України- у вигляді 3 ( трьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

В силу ст.. 70 КК України визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим- у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання , тобто з 22 вересня 2017 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 перебування в установі попереднього ув`язнення з 22 вересня 2017 року по день постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (з урахуванням змін, що набрали чинності згідно із Законом України від 26.11.2015 року №838-VIIІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання"). Вважати ОСОБА_9 таким, що відбув призначене за даним вироком покарання .
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасувати , звільнівши засуджену особу з під варти із залу суду негайно.

Цивільні позови потерпілих - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості компенсації матеріальної шкоди суму в розмірі 1 900 , 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якості компенсації матеріальної шкоди суму в розмірі 2 700,00 гривень , вякості компенсації моральної шкоди суму в розмірі 2 300,00 гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню:
мобільний телефон марки « Samsung Galaxy Plus » модель «S7262» в корпусі білого кольору, переданий під розписку потерпілому ОСОБА_10 , вважати повернутим власникові,

мобільний телефон марки «Samsung Duos GТ С5212 » у корпусі чорного кольору, переданий під розписку потерпілому ОСОБА_14 , вважати повернутим власникові,

газовий балончик марки «Перець-4» - знищити.

Стягнути з засудженого на користь держави судові витрати, пов"язані з залученням експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 791,92 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя - ОСОБА_1