ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2696/19 Справа № 212/5565/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001840 від 01 липня 2018 року, щодо
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка, Донецької область, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України, за апеляційними скаргами прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , обвинуваченої та її захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватою та призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України, за таких обставин.
Так, 30.06.2018 приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись з дозволу потерпілого ОСОБА_10 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , належної останньому, побачила мобільний телефон марки «Nokia C 2-06» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 золотистого кольору, який перебував на прикроватній тумбочці біля ліжка ОСОБА_10 та в ванній кімнати пральну машинки марки «Whirlpool» моделі AWE 6415/1, білого кольору, серія моделі: 61, в цей час у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
З метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 30.06.2018 приблизно о 10:00 годині, дочекавшись, доки потерпілий ОСОБА_10 вийде з квартири, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала з прикроватної тумбочки, яка перебувала біля ліжка потерпілого, мобільний телефон марки «Nokia C 2-06» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 золотистого кольору вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №298 від 24.07.2018, складає 542,50 гривні.
Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_5 перейшла до ванної кімнати вище вказаної квартири, де приблизно о 10:05 годин 30.06.2018 виявила пральну машинку марки «Whirlpool», моделі AWE 6415/1, білого кольору, серія моделі: 61, вартістю якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 298 від 24.07.2018, складає 2025,00 гривень, з інструкцією користування на неї, яку вирішила шляхом вільного доступу таємно викрасти.
З метою викрадення пральної машинки, ОСОБА_5 зателефонувала за оголошенням про продаж техніки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомивши йому неправдиву інформацію про власність на пральну машинки марки «Whirlpool», моделі AWE 6415/1, білого кольору, серія моделі: 61.
Приблизно о 10:20 годині, того ж дня, до вказаної вище квартири прибув ОСОБА_11 , якого ОСОБА_5 запевнила в належності пральної машинки їй, після чого, отримала від ОСОБА_11 1000 гривень, в якості компенсації за продаж машинки, тим самим розпорядилась викраденим майном.
Після цього, ОСОБА_5 з викраденим телефоном та грошовими коштами вирученими від продажу пральної машинки, з місця скоєння кримінального правопорушення втекла, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_10 збитку на загальну суму 2567, 50 гривень.
Крім того, вона 18.07.2018 приблизно о 09:10 годині, знаходячись у лісосмузі біля музею трудової слави «ЦГЗК» по вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу, на землі знайшла медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 1 мл. схожою на опій ацетильований, тим самим, незаконно придбала наркотичний засіб, після чого залишила при собі, помістивши до жіночої сумки чорного кольору, яку вона носила при собі та почала незаконно зберігати без мети збуту.
В цей же день, приблизно о 09:18 годині ОСОБА_5 була зупинена працівниками Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі у лісосмузі біля музею трудової слави «ЦГЗК» по вул.. Мусоргського, 13 в Покровському районі м. Кривого Рогу та на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку останньої, під час якої вона вказала на медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 1 мл., який знаходився у її сумці чорного кольору. Після чого, працівникам Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі викликано слідчо-оперативну групу СОГ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Після приїзду СОГ Покровського ВП КВП ГУНП В Дніпропетровській області на запитання працівників поліції до ОСОБА_5 чи зберігає вона заборонені предмети, зокрема наркотичні речовини, остання повідомила, що зберігає при собі медичний шприц з наркотичною речовиною - опієм ацетильованим, та у присутності понятих дістала з жіночої сумки чорного кольору вказаний медичний шприц.
В той же день, в період часу з 10:15 до 10:40 години, під час огляду місця події, а саме: ділянки місцевості, розташованої у лісосмузі біля музею трудової слави «ЦГЗК» по вул. Мусоргського, 13 в Покровському районі м. Кривого Рогу, слідчим СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, виявлений у ОСОБА_5 медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 1 мл. у присутності понятих оглянутий та вилучений у спеціальний пакет «Національна поліція України» № ЕХР 0127570 для призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Згідно висновку експерта № 1/8.6/2877 від 15.08.2018 надана на експертизу рідина масою 0,9867 г., яка міститься в медичному шприці, вилучена у ОСОБА_5 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0230 г.
Крім того, 27.07.2018 року, ОСОБА_5 , повторно, приблизно о 18.10 годині знаходячись в лісосмузі біля будинку № 9-А по вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу на землі знайшла медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 0,5 мл., схожою на опій ацетильований, тим самим, незаконно придбала наркотичний засіб, після чого залишила при собі, помістивши до жіночої сумки чорного кольору, яку вона носила при собі та почала незаконно зберігати без мети збуту.
В цей же день о 18:14 годині ОСОБА_5 була зупинена працівниками полку патрульної поліції у м. Кривому Розі у лісосмузі біля будинку № 9-А по вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу та на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку останньої, під час якої ОСОБА_5 вказала на жіночу сумку чорного кольору, яку вона носила при собі та в якій знаходився медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 0,5 мл. Після чого, працівниками Полку патрульної поліції у м. Кривому Розі викликано слідчо-оперативну групу (СОГ) Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Після приїзду СОГ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області на запитання працівників поліції до ОСОБА_5 чи зберігає вона заборонені предмети, зокрема наркотичні речовини, остання повідомила, що зберігає при собі медичний шприц з наркотичною речовиною - опієм ацетильованим та у присутності понятих дістала з жіночої сумки чорного кольору медичний шприц.
В той же день, в період часу з 18:20 до 18:40 години, під час огляду місця події, саме: ділянки місцевості, розташованої у лісосмузі біля будинку № 9-А по вул. Мусоргського в Покровському районі м. Кривого Рогу, слідчим СВ Покровського ВП КВП ГУНП Дніпропетровській області, виявлений у ОСОБА_5 медичний шприц об`ємом 2 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 0,5 мл. у присутності понятих оглянутий та вилучений у спеціальний пакет «Національна поліція України» № ЕХР 012862 для призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Надана на експертизу рідина масою 0,3863 г. яка міститься в медичному шприці, вилучена у ОСОБА_5 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0079 г.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок скасувати, призначити їй покарання у відповідності до ст. 69 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачена посилається на те, що судом при постановлені вироку, не було враховано, що вона є інвалідом ІІІ групи, відшкодувала шкоду потерпілому, який претензій не має, повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, співпрацювала зі слідством.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої просить вирок змінити, на підставі ст. 75 КК України, та прийняти рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник, не заперечуючи обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через суровість. На думку захисника, суд не врахував те, що вчиненні обвинуваченою злочини хоч і віднесено законодавцем до категорії середньої тяжкості, проте вони мають незначну суспільну небезпеку через відшкодування завданих збитків та беззаперечне визнання вини обвинуваченою, яка пояснює скоєнне збігом тяжких особистих обставин, втратою житла, раптовою зміною звичного способу життя. Також захисник вказує, що судом не досліджено належним чином відомості про особу обвинуваченої, яка є внутрішньо-переміщеною особою у розумінні положень Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо- переміщених осіб» та інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, працює без офіційного працевлаштування, незважаючи на незадовільний стан здоров`я і певні обмеження щодо фізичних навантажень, а також міцність її соціальних зв`язків з матір`ю, разом з якою вона мешкала до затримання та вела спільне господарство.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта №1/.8.6/2877 від 15 .08.2018) в сумі 1144 гривні та (висновок експерта №2/.8.6/574 від 23.08.2018) - в сумі 858 гривень.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор не заперечуючи, доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєнні нею злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу вчиненні та інших обставин, вважає, що вирок підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення. На переконання прокурора, при ухваленні судового рішення, попри зазначення витрат пов`язаних із залученням експерта у кримінальному провадженні в обвинувальному акті, попри фактичне долучення прокурором в судовому засіданні підтверджуючих документів разом із висновками експертів та висловлення позиції в дебатах про необхідність стягнення з обвинуваченої витрат пов`язаних із залученням експерта, суд зазначив, що процесуальні витрати відсутні та не стягнув їх з обвинуваченої в дохід держави.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, прокурора, який заперчував проти задоволення скарг сторони захисту та підтримав скаргу прокурора - процесуального керівника у провадженні, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в провадженні матеріалами, колегія суддів приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам, які визнавались обвинуваченою в судовому засіданні, та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Разом з цим, перевіряючи доводи обвинуваченої та захисника щодо неправильного застосування кримінального закону з підстав невідповідності призначеного судом покарання ОСОБА_5 ступеню тяжкості вчиненних злочинів та особі обвинуваченої через суворість, колегія суддів, вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Разом із цим, як видно зі змісту ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Матеріалами провадження підтверджено, що призначене обвинуваченій ОСОБА_5 покарання визначене в межах санкцій статей, за які її засуджено та остаточне покарання вірно визначено шляхом застосуванні положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, й в повному обсязі відповідає наведеним вище нормам закону.
Так, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України, є злочинами середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується добре, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судима, має інвалідність третьої групи загального захворювання. В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав повне визнання вини та щире каяття та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вказаним обставинам, суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку, з врахуванням обставин провадження, про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих злочинів
З цим висновком погоджується й апеляційний суд, оскільки покарання, призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції, об`єктивно відповідає вимогам закону і є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Доводи захисника та обвинувачненої, про те, що судом першої інстанції не взято до уваги дані про особу обвинуваченої, яка є внутрішньо-переміщеною особою у розумінні положень Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо- переміщених осіб» та інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, працює без офіційного працевлаштування, незважаючи на незадовільний стан здоров`я, а також міцність її соціальних зв`язків з матір`ю, є необрунтованими, оскільки суд належним чином дослідив особу обвинуваченої та врахував й наведені стороною захисту обставини при призначенні покарання у межах санкції інкримінованих статтей, ближче до мінімального розміру покарання.
Отже, призначене судом покарання ОСОБА_5 , в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, оскільки, на переконання колегії суддів, воно є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, та підстав вважати його надто суворим, як і підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. ст. 69, 75 КК України, не убачається.
Перевіряючи доводи прокурора, про необхідність стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави процесуальних витрат на залучення експерта, колегія суддів дійшла висновку, що вони є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як видно з журналу та технічного запису судового засідання, розгляд провадження проведено в порядку спрощеного судового розгляду, на підстаі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнано недоцільним дослідження доказів, щодо обставин які ніким не оспорюються. Так, після проведення допиту обвинуваченої ОСОБА_5 судом було визначено порядок дослідження доказів, та за згодою учасників в судовому засіданні досліджувалися тільки письмові докази, які характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники провадження, в тому числі і прокурор.
З вищевикладеного видно, що прокурором не було заявлено клопотань про дослідження висновків експертиз та документів на підтвердження понесених судових витрат на проведення цих експертиз, й він погодився із недоцільністю їх дослідження.
Отже, стягнення процесуальних витрат на проведення експертиз з обвинуваченої ОСОБА_5 в дохід держави у цьому провадженні, є необгрутованим, оскільки вони не були предметом дослідження під час судового розгляду, що це не позбавляє прокурора права на звернення до суду з цим питанням в порядку виконання вироку, відповідно до ст. ст. 537, 539 КПК України.
Отже, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим, та не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку з мотивів, наведених в апеляційних скаргах обвинуваченого, захисника та прокурора, у зв`язку з чим вирок необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_5 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4