У Х В А Л А Справа № 932/14474/19

Провадження № 1-кс/932/8887/19

27 вересня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника органу досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у якій прохає визнати протиправною бездіяльність керівника органу досудового розслідування Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровської області ОСОБА_4 , зобов`язати її надати можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, що мають бути підшиті, пронумеровані та описані належним чином; встановити осіб, якими вилучено документи із матеріалів кримінального провадження та вирішити питання про притягнення їх до відповідальності; виконати ухвали слідчих суддів, а також вказівки прокуратури Дніпропетровської області та місцевої прокуратури № 2, про що винести вмотивовану постанову, із зазначенням строків їх виконання; встановити обсяг доказів та обставин, які дадуть можливість оголосити повідомлення про підозру винним особам; визначити строк закінчення досудового розслідування та передачі справи до суду.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000040. З листопада 2018 року керівником органу досудового розслідування начальником СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 не призначається слідчий для проведення досудового розслідування. 19 вересня 2019 року він, як потерпілий, звернувся до СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області із клопотанням про проведення слідчих дій, у порядку ст. 39 КПК України. В клопотанні прохав: надати можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, що мають бути підшиті, пронумеровані та описані належним чином; встановити осіб, якими вилучено документи із матеріалів кримінального провадження та вирішити питання про притягнення їх до відповідальності; виконати ухвали слідчих суддів, а також вказівки прокуратури Дніпропетровської області та місцевої прокуратури № 2, про що винести вмотивовану постанову, із зазначенням строків їх виконання; встановити обсяг доказів та обставин, які дадуть можливість оголосити повідомлення про підозру винним особам; визначити строк закінчення досудового розслідування та передачі справи до суду. Оскільки начальник СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ухиляється від призначення слідчого, яким буде здійснюватися досудове розслідування по кримінальному провадженню, вважає, що вимоги його клопотання мали бути розглянуті нею особисто в порядку п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України. Оскільки клопотання і досі не розглянуто, постанова за наслідками його розгляду не винесена, звернувся до слідчого судді із цією скаргою.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги своєї скарги та наполягав на її задоволенні. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що останнім слідчим по кримінальному провадженню була ОСОБА_5 , яка повідомляла його про те, що керівник органу досудового розслідування забороняла їй розслідувати злочин, у зв`язку із чим він пішов на прийом до начальника СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та намагався розібратись в ситуації. Після його бесіди із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перевели до іншого відділку поліції. Останнім разом, ознайомлюючись із матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню, він виявив нестачу низки документів, якими були зафіксовані слідчі (розшукові) дії, в тому числі і за його участю. Про це зникнення він повідомляв і ОСОБА_4 , однак після цього повідомлення йому перестали надавати справу на ознайомлення.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Скаржник не заперечував проти розгляду скарги у відсутність слідчого та прокурора. З підстав, передбачених ч. 3 ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто за відсутності учасників процесу та винесено ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2019 року скаржником ОСОБА_3 та ОСОБА_6 подано начальнику СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні №000040, у якому вказані особи прохали: надати можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, що мають бути підшиті, пронумеровані та описані належним чином; встановити осіб, якими вилучено документи із матеріалів кримінального провадження та вирішити питання про притягнення їх до відповідальності; виконати ухвали слідчих суддів, а також вказівки прокуратури Дніпропетровської області та місцевої прокуратури № 2, про що винести вмотивовану постанову, із зазначенням строків їх виконання; встановити обсяг доказів та обставин, які дадуть можливість оголосити повідомлення про підозру винним особам; визначити строк закінчення досудового розслідування та передачі справи до суду. До суду на момент розгляду скарги доказу, який підтверджує факт розгляду цього клопотання начальником СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області, не надано. Також, в порядку ст. ст. 22, 26 КПК України, слідчому судді не надано доказів тому, що начальником СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області призначено слідчого чи групу слідчих, які здійснюватимуть досудове слідство по кримінальному провадженню № 000040.

Відповідно до вимог п.6 ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого. Згідно із вимогами ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Оскільки слідчому судді на момент розгляду скарги доказів розгляду клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не надано, вимоги ст. 220 КПК України керівником органу досудового розслідування, яку у даному випадку вважаю слідчою по кримінальному провадженню, за відсутності визначених нею самостійно слідчих, не виконані. Невиконання вимог чинного КПК України є підставою для часткового задоволення скарги та зобов`язання керівника органу досудового розслідування надати ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню № 000040, оскільки, зважаючи на процесуальний статус скаржника, який є потерпілим по кримінальному провадженню, керівник органу досудового розслідування, який у випадку не призначення ним слідчого, має самостійно здійснювати його функції, не має дискреційних повноважень. Вимоги скарги в частині зобов`язання керівника органу досудового розслідування, як слідчого, встановити осіб, якими вилучено документи із матеріалів кримінального провадження та вирішити питання про притягнення їх до відповідальності не входять до компетенції слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України, через те, що не відносяться до процесу досудового слідства та фактично є питанням дисциплінарної чи іншого виду, відповідальності слідчих.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про зобов`язання керівника органу досудового розслідування виконати ухвали слідчих суддів та вказівки прокурора, то останні також не підлягають задоволенню, оскільки скаржником не порушується питання про зобов`язання керівника органу досудового розслідування розглянути його клопотання по суті, про що винести вмотивовану постанову. Слідчий суддя не уповноважений на примушування органу досудового розслідування до виконання судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді. Статтею 382 КК України передбачено відповідальність за невиконання судового рішення, а ч. 4 ст. 40 КПК України відповідальність слідчого за невиконання вказівок прокурора.

Через те, що слідчий, у порядку ст. 40 КПК України, є процесуально незалежним, зобов`язати керівника органу досудового розслідування вчинити певні процесуальні дії, як то встановити обсяг доказів та обставин, які дадуть можливість оголосити повідомлення про підозру винним особам, не вбачаю можливим.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 308 КПК України, потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання керівника органу досудового розслідування визначити строк закінчення досудового розслідування та передачі справи до суду є передчасними, оскільки рішення про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового слідства слідчим, прокурором не приймалось.

За вказаних обставин, скарга підлягає задоволенню лише у частині зобов`язання керівника органу досудового розслідування надати ОСОБА_3 , як потерпілому, матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 91, 220, 303, 304, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника органу досудового розслідування задовольнити частково.

Зобов`язати начальника СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 надати ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню №000040, де він є потерпілим, у повному обсязі.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1