Провадження № 1-кп/127/1830/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0004129 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, з вищою освітою, не одруженого, працюючого ДЮСШ «Орбіта» на посаді тренера-викладача з боксу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.12.2017 близько 15 год. 30 хв. на тролейбусній зупинці «МКЛ-ШМД №2» в м. Вінниці увійшов до тролейбусу №3, який рухався сполученням «Вишенька-Вінницький підшипниковий завод», з номерним знаком НОМЕР_1 .
Під час руху тролейбуса по вулиці Київській ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявляючи особливу зухвалість, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, почав гучно висловлюватись та лаятись. В подальшому, незважаючи на вмовляння пасажирів тролейбуса припинити вести себе зухвало, ОСОБА_4 дістав з кишені складного ножа сірого кольору з гравіюванням крокодила на рукоятці та продовжував лайку.
Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_4 водієм було зупинено рух тролейбуса та здійснено незаплановану висадку усіх пасажирів з громадського транспорту. ОСОБА_4 залишився в салоні тролейбуса до приїзду працівників поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив суду, що він 01.12.2017 їхав в тролейбусі АДРЕСА_2 з дітьми після змагань. Діти почали шуміти, він намагався їх заспокоїти. ОСОБА_4 дістав з кишені складний ножик та показав його дітині, при цьому він голосно висловлювався. Обвинувачений пояснив суду, що він не хотів нічого поганого зробити, не мав ніякої агресії по відношенню до оточуючих. Однак, можливо саме через те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, оточуючі сприйняли ситуацію, яка склалась саме як вчинення ним хуліганських дій. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він висновки для себе зробив та у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи у відсутність потерпілої сторони. Представник потерпілого повідомила, що претензій до обвинуваченого вони не мають. Від раніше заявленого цивільного позову вони відмовилися, оскільки обвинувачений повністю відшкодував завдані ним збитки. Представник потерпілого ОСОБА_5 при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження зміст всіх обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим.
Відповідно до характеристики № 324 від 19.12.2017 виданої МКП «Житлово-Експлуатаційна контора № 12» ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Характеризується позитивно, мешканці, що проживають поряд претензій до нього не мають. Іншими відомостями відносно ОСОБА_4 . МКП «ЖЕК-12» не володіє.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерепія» №465 від 04.12.2017 у громадянина ОСОБА_4 згідно висновку медичного огляду від 01.12.2017 складеного о 17 год. 35 хв. встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Alcotest 6820 1,62 ‰.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерепія» №3040 від 12.12.2017 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» №20/5225 від 19.12.2017 ОСОБА_4 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 04.08.2014 по 18.08.2014 з діагнозом: «Віддалені наслідки перенесеної важкої поєднаної травми, важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, операцій з приводу множинного перелому ребер з гемопневтораксом, прориву селезінки, перелому ключиці. Післятравматична енцефалопатія ІІ-ІІ ст. з емоційно-лабільними розладами, неврологічною симптоматикою, вестибулоатактичним синдромом, явищами церебральної ангіодистонії. Спайкова хвороба черевної порожнини. Адгезивний плеврит». На обліку не перебуває.
Згідно характеристики директора Дитячо-юнацької спортивної школи «Орбіта» ОСОБА_4 працює на посаді тренера-викладача боксу в ДЮСШ «Орбіта» з 2000 року, закінчив Вінницький державний педагогічний університет ім. М. Коцюбинського в 2004 році, отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Педагогіка і методика середньої освіти. Фізична культура» та здобув кваліфікацію вчителя фізичного виховання. Присвоєно звання Майстер спорту України з боксу. Має загальний стаж тренерсько-викладацької роботи 19 років. Характеризується, як грамотний, з хорошими організаційними здібностями тренер-викладач, приймає участь в суспільному житті школи. Постійно підвищує свої знання за фахом, підготував цілий ряд спортсменів високого ґатунку, переможців та призерів України, області та міста.
Також в судовому засіданні досліджено грамоти, подяки, якими ОСОБА_4 неодноразово нагороджений, як тренера з боксу, майстра спорту СРСР, тренера-викладача з боксу ДЮСШ «Орбіта» за активну громадську діяльність та особистий внесок у розвиток боксу на Вінниччині, участь у спортивному житті міста.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, суд дійшов висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у вигляді обмеження волі на певний строк в межах санкції відповідної статті КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
В той же час, судом враховано, що вчинений ОСОБА_4 злочин, згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості. Судом враховано також ту обставину, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду. Крім того, суд приймає до уваги позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, а також те, що обвинувачений приймає активну участь в суспільному житті ДЮСШ «Орбіта». Тому на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком.
Вирішуючи питання про заявлений потерпілим цивільний позов суд виходить з наступного.
Потерпілим КП «Вінницька транспортна компанія» 17.01.2018 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 581 грн. 78 коп.
Однак, 06.06.2018 в судовому засіданні представник позивача (потерпілого) ОСОБА_5 подала заяву про відмову від цивільного позову, додатково зазначила, що КП «Вінницька транспортна компанія» повністю відмовляється від цивільного позову, оскільки шкода завдана ОСОБА_4 повністю ним відшкодована, що підтверджується квитанцією № 30514553 від 13 березня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особі, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Норма п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прописує, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
За даних обставин, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, ст. 65-67, 75, 76, 296 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Прийняти відмову КП «Вінницька транспортна компанія» від позову.
Закрити провадження за позовною заявою КП «Вінницька транспортна компанія» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином.
Скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2017 на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 01.12.2017, а саме металевий предмет ззовні схожий на холодну зброю.
Речові докази у кримінальному провадженні №0004129, а саме металевий предмет ззовні схожий на ніж з сірою рукояткою з гравіюванням крокодила на ній, який зберігається в камері зберігання речових доказів ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: