Номер провадження: 11-сс/813/745/19
Номер справи місцевого суду: 523/6451/19 1-кс/523/2238/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001491, внесеному до ЄРДР 22.04.2019 року за ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року задоволено клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 30 діб щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підставки Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,,
підозрюваного у кримінальному провадженні №0001491, внесеному до ЄРДР 22.04.2019 року за ч.2 ст.186 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавленням волі.

Вказує, що слідчим та прокурором не доведена наявність зазначених у клопотанні ризиків, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, підозра необґрунтована, а слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув, не проаналізував всіх ризиків, не зазначив обставин, які слугували не встановлювати розмір застави та не взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 22.04.2019 року, приблизно о 04:45 годині, ОСОБА_6 , маючи протиправний та корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на зупинці біля будинку №21/1 по вул. Давида Ойстраха в м. Одесі, визнав об`єктом свого злочинного посягання сумку, яка перебувала в руках ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 , діючи умисно, застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в нанесенні останній двох ударів кулаком правої руки в область обличчя, після чого вхопив потерпілу за волосся, у зв`язку з чим остання впала на коліна, та в подальшому шляхом ривку, відкрито викрав у останньої з правої руки сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, та в якій знаходились грошові кошти в сумі 950 грн., свідоцтво про народження ОСОБА_10 та мобільний телефон, вартістю 300грн.
Після цього, ОСОБА_6 з місця скоєння правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд завдавши ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1250грн.
22.04.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

До початку апеляційного розгляду від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він просив розглянути апеляційну скаргу без його участі у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання апеляційного суду.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, жодних заяв про відкладення апеляційного розгляду до суду не подавав.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі сторін у справі та відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового засідання.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_11 від 22.04.2019 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 22.04.2019 року, в якому вона описує вчинення щодо неї злочину та процес затримання підозрюваного;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 22.04.2019 року, в яких детально описаний процес затримання підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 22.04.2019 року, з якого вбачається, що під час затримання у нього були вилучене майно потерпілої, яким він відкрито заволодів.

Таким чином, ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 є громадянином України, перебуває на службі у Збройних силах України, зареєстрований у Черкаській області, проживає в м. Одесі без реєстрації, офіційно не одружений, утриманців не має, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу, погрозами, підкупом чи умовляннями схиляючи її до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні наявний ризик вчинення підозрюваним аналогічних злочинів у разі його перебування на свободі та подальшого вживання алкогольних напоїв.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.
Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 30 діб щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001491, внесеному до ЄРДР 22.04.2019 року за ч.2 ст.186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4