Справа № 644/ 7835 /19
н/п 1-в/644/ 611 /19
У Х В А Л А
іменем України
05 грудня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, засудженого 09.06.2015 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и в:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що він відбуває покарання призначене вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 09.06.2015 року, відповідно до якого його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 11.06.2014 року та призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 09.07.2015 року з часу затримання в порядку виконання вироку. Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню не застосовувалась. Вирок набрав законної сили 09.07.2015 року. Кінець строку відбування покарання 09.01.2020 року.

В клопотанні засуджений ОСОБА_4 зазначає, що за час свого перебування в колонії він дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 5 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці. За час відбування покарання мав 3 стягнення, які погашені в установленому порядку. Вину у скоєному злочині визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Засуджений зазначає, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі викладеного, засуджений вважає, що існують підстави для звільнення, передбачені ст. 81 КК України так як він відбув 3/4 строку призначеного за вироком покарання.

Засуджений ОСОБА_4 в своєму клопотанні просить проводити судове засідання без його участі.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Суд, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання засудженого, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 09.06.2015 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 11.06.2014 року та призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання рахується з 09.07.2015 року з часу затримання в порядку виконання вироку.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 09.06.2015 року, набрав законної сили 09.07.2015 року.

Початок строку відбування покарання 09.07.2015 року. Кінець строку відбування покарання 09.01.2020 року.

На час розгляду клопотання, станом на 05.12.2019 року, засуджений ОСОБА_4 відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, а саме: 4 роки 4 місяці 26 днів, не відбута частина покарання складає: 1 місяць 4 дні. Під час відбування покарання засуджений отримав п`ять заохочень, добросовісно відноситься до праці, позитивно сприймає заходи виховного характеру та вимоги режиму в колонії. За час відбування покарання засуджений мав 3 стягнення, які погашені в установленому порядку, що підтверджується характеристикою та довідкою, які знаходяться в матеріалах особової справи засудженого. Відповідно до характеристики, засуджений характеризується позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує товариські взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Станом на час розгляду справи засуджений характеризується позитивно, має п`ять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень немає, підтримує товариські взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться сумлінно.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, з урахуванням характеристики та матеріалів особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку із чим подальше його перебування в колонії є недоцільним та його можливо умовно-достроково звільнити від відбування призначеного покарання на невідбутий строк - 1 місяць 4 дні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 376, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд-

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 09.06.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України на не відбутий строк 1 місяць 4 дні.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома, начальнику Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1