Провадження № 1-кп/702/94/19
Справа № 702/762/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2019 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 0000157 (кримінальну справу) про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Сарненського району Рівненської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, раніше судимого: 1) вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.11.2011 за ч.1 ст.263 КК України, призначене покарання - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75-76 КК України від відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі звільнено з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.10.2013 на підставі ст. 78 КК України скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі; ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16.07.2014 відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» скорочено на половину невідбуту частину покарання, та визначено, що станом на 19.04.2014 залишилось до відбуття 1 рік 3 місяці 7 днів позбавлення волі; ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18.09.2014 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутий строк - 10 місяців 3 дні позбавлення волі; 2) вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.11.2011 у виді 5 місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття - 1 рік 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.06.2016 на підставі ст.82 КК України замінено покарання у виді 3 місяців 11 днів позбавлення волі на такий самий строк обмеження волі; ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 12.08.2016 на підставі ст.72 КК України час слідування до установи з 22.06.2016 до 02.07.2016 вважати як 20 днів обмеження волі; 3) вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05.07.2017 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт; 4) вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.09.2017 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05.07.2017 у виді 50 годин громадських робіт та остаточно призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, місце державної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 125 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 18 серпня 2019 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , під час суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар відром в область обличчя останньої, чим спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді синця лиця, які згідно висновку експерта Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/622 від 23 серпня 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається, від дачі показань відмовився.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинувачений вдарив її відром по голові, вона не пам`ятає дати, коли це відбулося.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину, його вина підтверджується доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою учасників судового розгляду, згідно ст. 349 КПК України в судовому засіданні, крім показань обвинуваченого, потерпілої та матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України доведеним.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з тяжкості вчиненого злочину, з характеру та ступеня суспільної небезпечності, особи обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 02.10.2019 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий. Виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, він негативно характеризується за місцем проживання, не працює, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались. Судові витрати відсутні.
Підстав для застосування ст. 69 КК України та іншого покарання, передбаченого в санкції ч.1 ст.125 КК України, судом не встановлено.
Питання щодо речового доказу необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 66, 67 КК України, ст.100, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання 200 годин громадських робіт.
Речовий доказ - відро побутове чорного кольору, яке передане потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій, розписку про зберігання речового доказу скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1