Справа № 631/1077/18
Провадження № 1-кп/631/17/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000326 від 04.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, українець, має середню освіту, не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без офіційного місця реєстрації, не одружений, раніше судимий:

-20.10.1999 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143 КК України до позбавлення волі на строк два роки;

-10.12.2001 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 263, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

-02.12.2004 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки один місяць;

-10.07.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 , ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк два роки один місяць;

-28.01.2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

-15.06.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

-17.09.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;

-23.04.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк два роки десять днів;

-25.06.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

-26.07.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ст. 395, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна;

-19.09.2012 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна;

-21.06.2019 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року, більш точного часу ані на досудовому розслідуванні, ані в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, за попередньою змовою з невстановленою особою, повторно виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_4 , з невстановленою особою, заздалегідь розподілили між собою обов`язки, за якими невстановлена особа повинна здійснювати дзвінок на певний номер телефону для введення в оману іншої особи, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про її близьких, з метою подальшого отримання грошових коштів, а ОСОБА_4 повинен безпосередньо отримувати грошові кошти у особи, яка в результаті обману погодилася надати грошові кошти.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , 03.07.2018 року прибув до смт Нова Водолага Харківської області. Діючи у групі з невстановленою особою, яка 03.07.2018 року, приблизно о 10:30 год. здійснила дзвінок на телефонний термінал з номером НОМЕР_1 та під час телефонної розмови ввела в оману ОСОБА_6 , представившись її онуком ОСОБА_7 та повідомивши, що він потрапив у «міліцію» за те, що вдарив чоловіка, який на даний час непритомний в реанімації, а також про те, що за не порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 необхідні гроші у сумі 2000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 11:00 год., більш точного часу ані на досудовому розслідуванні, ані в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, прибув додому до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, шляхом обману заволодів її грошовими коштами у розмірі 8000 грн.

Крім того, 03.07.2018 року, точного часу ані на досудовому розслідуванні, ані в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 , який на той час перебував в смт Нова Водолага Харківської області, за попередньою змовою з невстановленою особою, повторно виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_4 , з невстановленою особою, заздалегідь розподілили між собою обов`язки, за якими невстановлена особа повинна здійснювати дзвінок на певний номер телефону для введення в оману іншої особи, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про її близьких, з метою подальшого отримання грошових коштів, а ОСОБА_4 повинен безпосередньо отримувати грошові кошти у особи, яка в результаті обману погодилася надати грошові кошти.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи у групі з невстановленою особою, яка 03.07.2018 року приблизно о 14:00 год. здійснила дзвінок на телефонний термінал з номером НОМЕР_2 та під час телефонної розмови ввела в оману ОСОБА_8 , представившись працівником поліції та повідомивши, що її онук скоїв ДТП під час якого постраждала дівчинка, яка потребує грошових коштів на медичну допомогу, а ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 14:20 год., прибув додому до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , та умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, шляхом обману заволодів її грошовими коштами у розмірі 2500 грн.

Грошовими коштами, отриманими шахрайським шляхом, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потеплілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 грн.

Водночас, 04.07.2018 року у ОСОБА_4 , який на той час перебував в смт Нова Водолага Харківської області, за попередньою змовою з невстановленою особою, повторно виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_4 , з невстановленою особою, заздалегідь розподілили між собою обов`язки, за якими, невстановлена особа повинна здійснювати дзвінок на певний номер телефону для введення в оману іншої особи, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про її близьких, з метою подальшого отримання грошових коштів, а ОСОБА_4 повинен безпосередньо отримувати грошові кошти у особи, яка в результаті обману погодилася їх надати.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи у групі з невстановленою особою, яка 04.07.2018, приблизно о 10:00 год. здійснила дзвінок на телефонний термінал з номером НОМЕР_3 та під час телефонної розмови ввела в оману ОСОБА_9 , представившись її сином та повідомивши, що він перебуває у «міліції» і йому необхідні грошові кошти для вирішення даного питання, а саме 3000 доларів США, а ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 10:30 год., прибув додому до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , для того щоб шляхом обману заволодіти її грошовими коштами, однак остання не надала йому грошових коштів, мотивуючи це тим, що їх удома немає.

ОСОБА_10 виконав усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Також, 04.07.2018 року у ОСОБА_4 , який на той час перебував в смт Нова Водолага Харківської області, за попередньою змовою з невстановленою особою, повторно виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_4 , з невстановленою особою, заздалегідь розподілили між собою обов`язки, за якими, невстановлена особа повинна здійснювати дзвінок на певний номер телефону для введення в оману іншої особи, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про її близьких, з метою подальшого отримання грошових коштів, а ОСОБА_4 повинен безпосередньо отримувати грошові кошти у особи, яка в результаті обману погодилася надати грошові кошти.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи у групі з невстановленою особою, яка 04.07.2018 року приблизно о 10:00 год., здійснила дзвінок на телефонний термінал з номером НОМЕР_4 та під час телефонної розмови ввела в оману ОСОБА_11 , повідомивши що її онук потрапив у поліцію за скоєння ДТП а також про те, що за не порушення кримінального провадження необхідно надати 4000 доларів США, а ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 10:40 год., прибув додому до ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , та умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, шляхом обману заволодів її грошовими коштами у розмірі 4500 грн.

Грошовими коштами, отриманими шахрайським шляхом, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потеплілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 грн.

Крім того, 04.07.2018 року у ОСОБА_4 , який на той час перебував в смт Нова Водолага Харківської області, за попередньою змовою з невстановленою особою, повторно виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на заволодіння грошовими коштами.

З метою реалізації свого умислу, спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_4 , з невстановленою особою, заздалегідь розподілили між собою обов`язки, за якими невстановлена особа повинна здійснювати дзвінок на певний номер телефону для введення в оману іншої особи, шляхом повідомлення неправдивих відомостей про її близьких, з метою подальшого отримання грошових коштів, а ОСОБА_4 повинен безпосередньо отримувати грошові кошти у особи, яка в результаті обману погодилася надати грошові кошти.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи у групі з невстановленою особою, яка 04.07.2018 року приблизно о 12:00 год., здійснили дзвінок на телефонний термінал з номером НОМЕР_5 та під час телефонної розмови ввели в оману ОСОБА_12 , повідомивши, що її зять ОСОБА_13 потрапив у поліцію за порушення закону та йому загрожує ув`язнення, якого можна уникнути у разі надання нею визначеній особі грошових коштів у розмірі 1500 доларів США.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , того ж дня, приблизно о 12:00 год., прибув додому до ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 , та умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, шляхом обману заволодів її грошовими коштами у розмірі 20000 грн.

Грошовими коштами, отриманими шахрайським шляхом, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потеплілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 20000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що потерпілих раніше не знав. На даний час він жалкує, що так сталося, розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, а також, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, не працевлаштований, офіційного місця реєстрації не має, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення стосовно осіб похилого віку та рецидив злочинів.

При призначенні покарання згідно з вимогами статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх даних, які характеризують обвинуваченого, а також спосіб і обставини скоєння злочинного діяння, враховуючи, характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме, те що він жалкує з приводу вчиненого та щиро розкаюється, суд доходить висновку, що за вчинений злочин обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд призначає покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Так як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, вчинені ОСОБА_4 у липні 2018 року, а вирок стосовно нього було ухвалено Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.190 КК України 21.06.2019 року, остаточне покарання потрібно визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши покарання відбуте за попереднім вироком.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Згідно зі ст. 100 КПК України речові докази у справі, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, а саме: чотири аркуші паперу з надписами; блокнот з записами - зберігати у матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Nokia IMEI: НОМЕР_6 з карткою мобільного оператора «Vodafone» Україна; картку мобільного оператора «Vodafone» Україна - повернути ОСОБА_4 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
До набрання вироком законної сили необхідно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід .

Керуючись ст.ст. 349, 351, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та з урахуванням вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.06.2019 року за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць, зарахувавши покарання відбуте за попереднім вироком.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з початку строку відбування покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.06.2019 року, а саме з 21.06.2019 року.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, а саме: чотири аркуші паперу з надписами; блокнот з записами - зберігати у матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Nokia IMEI: НОМЕР_6 з карткою мобільного оператора «Vodafone» Україна; картку мобільного оператора «Vodafone» Україна - повернути ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1