ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2585/19

22 жовтня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, розлученого, громадянина України, не працюючого, інваліда 3 групи, раніше не судимого, відповідно до ст. 89 КК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, 31 серпня 2019 року близько 21.50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Продукти» що по вул. Рівненській, 4а в м. Костопіль, Костопільського району Рівненської області, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжку велосипеда, який знаходився біля вхідних дверей магазину «Продукти», що по вул. Рівненській 4а та який належить ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, намагався викрасти велосипед марки «Україна», вартістю 949,67 грн. та спричинити потерпілому матеріального збитку на зазначену суму.

Однак, свій злочинний намір ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час вчинення даної крадіжки був зупинений потерпілим ОСОБА_4 з викраденим майном.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна.

25 вересня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 25 вересня 2019 року сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 369-371, 374, 376, 392-395, 475 КПК України, ст.15 ч.2, ч.1 т.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 25 вересня 2019 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо останнього, якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_5 не застосовувались.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме велосипед марки "Україна", який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутим по належності.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1