ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1299/19 Справа № 176/547/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000762 за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання суду на те, що зміст обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 викладений не конкретно, суперечливо, викладена в обвинуваченні суб`єктивна сторона діяння суперечить об`єктивній стороні, об`єктивна сторона діяння в обвинувачені викладена не повно, не чітко і не зрозуміло є необгрунтованим, оскільки в обвинувальному акті відсутні суперечності між суб`єктивною та об`єктивною стороною вчиненого діяння, прокурором вірно зазначено умисел, яким керувався обвинувачений на момент виникнення та вчинення протиправних дій.
Вказує на те, що суд дійшов хибного висновку щодо відсутності викладення причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями обвинуваченого та суспільно небезпечними наслідками, які настали від завданого удару, тобто відсутність завданих тілесних ушкоджень та визначення ступеню їх тяжкості.
Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що від нанесеного удару невстановленим предметом в ліву частину голови ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 , остання впала і втратила свідомість. Втрата свідомості, згідно Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про злочини проти власності № 12 від 25.12.1992 року і є цими суспільно небезпечними наслідками, які настали в результаті застосування нападу та застосування небезпечного для життя чи здоров`я насильства (ст.187, ч.3 ст.189 КК України).
Обставини вчинення діяння, зазначені прокурором та викладені відносно дій обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі, встановленому під час досудового розслідування, є чіткими, логічними і послідовними, та не перешкоджають розгляду справи по суті.
Слідчий, під час складання обвинувального акту, не зазначив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, що не є порушенням ст.291 КПК України.
Зазначає, що суд фактично вдався до аналізу змісту та обсягу обвинувачення, що не є завданням підготовчого судового засідання та не передбачено ст.314 КПК України.
Також, прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 строком на 60 днів з покладанням на нього обовязків: - не залишати житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 в період часу з 21.00 годин до 07.00 годин наступного дня; - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками; - не відвідувати будь-які розважальні заклади; - носити електронний засіб контролю.
В обгрунтування клопотання, прокурор вказує на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст.177 КПК України, наявні під час обрання запобіжного заходу, не перестали існувати, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, не здатен запобігти вказаним ризикам.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , обставини суб`єктивної та об`єктивної сторони, умисел по відношенню до вчинених дій, які висуваються в обвинуваченні, який саме мав умисел на момент його виникнення та на момент вчинення протиправних дій, які саме дії мав намір вчинити та яким умислом при цьому керувався обвинувачений, викладені суперечливо, не зрозуміло.
Більш того, взагалі не викладені причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями обвинуваченого та які суспільно небезпечні наслідки настали, тобто якщо завданий удар, то чи були при цьому як наслідок завдані тілесні ушкодження потерпілій від завданого удару, які саме, та яка ступінь тяжкості таких тілесних ушкоджень.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що формулювання обвинувачення є не конкретним та суперечливим, та порушує права обвинуваченого на захист при розгляді справи, що унеможливлює подальший розгляд справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та клопотання, обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та клопотання, при цьому просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , формулювання обвинувачення викладено не конкретно та суперечливо.
Проте, як убачається зі змісту вказаного обвинувального акта, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку є задачею судового розгляду, та у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Тому, колегія суддів вважає, що такий висновок суду на стадії підготовчого судового засідання є передчасним.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Також з матеріалів провадження вбачається, що слідчим суддею Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.02.2019 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.00 годин до 07.00 годин наступного дня, з 22.02.2019 року по 22.04.2019 року включно, а тому колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 слід відмовити як передчасного.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року задовольнити.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 як передчасного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4