Провадження № 1-в/201/340/2019
УХВАЛА

13 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області МЮУ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Кіровоградської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ознайомившись з матеріалами особової справи № 129/16, -

ВСТАНОВИВ:

Представником уповноваженого органу з питань пробації в суд направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 , який в період іспитового строку систематично вчинює адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності.

Дослідивши подання і матеріали додані до нього, суд вважає, що подання уповноваженого органу з питань пробації не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 4 статті 166 КВК України встановлено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, при цьому останній у відповідності до ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, та на ОСОБА_3 у відповідності до ст. 76 КК України було покладено ряд обов`язків. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року було змінено вирок від 09 вересня 2016 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнено останнього, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на три роки, в іншій частині вирок залишено без змін.

Представником уповноваженого органу з питань пробації, як на підставу для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, вказується систематичне притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, який протягом іспитового строку вчини більше трьох правопорушень.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

В матеріалах долучених до цього подання наявні копії постанов про накладення на ОСОБА_3 адміністративних стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127 (два правопорушення), ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178, ч. 2 ст. 178 КУпАП, при цьому переважно в більшості таких справ на ОСОБА_3 накладались попередження і лише двічі стягнення у вигляді штрафів. Вказані правопорушення були допущені ОСОБА_3 у сфері транспорту і громадського порядку, та переважно не мали ознак повторності, при цьому вчинені протиправні діяння не являли собою великої суспільної небезпеки, оскільки не заподіювали скільки-небудь значної шкоди суспільним чи державним інтересам, так само як і правам та свободам громадян або іншим, охоронюваним законом цінностям, крім того діями особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності не заподіювалась шкода та збитки потерпілим особам, а отже слід вважати, що це в свою чергу свідчить про відсутність стійкої схильності засудженого ОСОБА_3 до суспільно-небезпечної поведінки, що не вказує на його небажання стати на шлях виправлення. Інших належним чином засвідчених копій постанов про накладення адміністративних стягнень, які набрали законної сили, як зазначено про це у поданні, уповноваженим органом з питань пробації надано не було, а отже документально не підтверджено систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень. Таким чином немає підстав вважати, що характер вчинених засудженим ОСОБА_3 адміністративних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, як встановлено з листка реєстрації, засуджений ОСОБА_3 своєчасно з`являється для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за встановленими для цього днях, що в свою чергу свідчить про відсутність умисного систематичного ухилення від покладених на засудженого обов`язків та належним чином характеризує поведінку засудженого у соціумі під час його виправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 не порушував вимог ст. 78 КК України, що б стало підставною для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки останній продовжує виконувати обов`язки покладені на нього судом та з`являється до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, а також не вчиняв в період іспитового строку систематично адміністративні правопорушення, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 78 КК України, ст. 164-166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області МЮУ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1