Справа № 1-кп/593/31/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"11" січня 2019 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі

судового засіданні - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника ( адвоката) - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення :

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, розлученого, утриманців немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18 червня 2014 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч. З ст.185, ч.2 ст. 263, ст. 395, ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 29 жовтня 2014 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці; 24 лютого 2016 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч. З ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 22 вересня 2017 року по відбуттю строку покарання; 13 квітня 2018 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, - за ч.2 ст. 185, ч.3 с. 185, ст. 395 КК України, -.
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 24.02.2016 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч. З ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано 2 місяці позбавлення волі згідно вироку Бережанського районного суду від 29.10.2014 року, всього 4 роки 2 місяці позбавлення волі, звільненого 22.09.2017 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисні, корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 23 січня 2018 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , побачив на дивані жіночу сумочку чорного кольору, яка належить ОСОБА_9 та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна із даної сумочки.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 23 січня 2018 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , яка в цей час вийшла із кімнати, при цьому покинувши будинок, на вулицю, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і у кімнаті будинку нікого немає, відкрив кишеню жіночої сумки та переслідуючи корисливу мету наживи, повторно, умисно, таємно викрав із неї кишеньковий годинник з написом «Молния» вартістю 252,50 гривень із срібним браслетом 925 проби, масою 17,26 грами, вартістю 558, 00 гривень, що належить ОСОБА_9 .

Викрадене майно ОСОБА_7 помістив у кишеню своїх штанів, отримавши реальну можливість розпоряджатися ним, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 810,50 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 25 лютого 2018 року близько 14 години 00 хвилин, проходячи по вул. Валовій,1 Бережани, Тернопільської області, побачив, що в господарстві, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , під навісом розташовані інструменти для ремонту автомобілів і у цей час у нього виник злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки інструментів.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , 25 лютого 2018 року близько 14 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу зайшов на частково огороджене господарство, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, умисно викрав інструменти у вигляді двох наборів ключів для ремонту автомобіля марки «King Roy» вартістю 612,84 гривень та марки «MASTER TOOL» вартістю 156,00 гривень, які належать ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення злочину зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися ним, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 768,84 гривень.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 23 березня 2018 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Тернопільська, м. Бережани Тернопільської області, неподалік Бережанського районного будинку культури, переслідуючи корисливу мету наживи, скориставшись безпорадним станом унаслідок алкогольного сп`яніння неповнолітнього ОСОБА_12 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із верхньої зовнішньої кишені куртки якого, умисно, таємно, викрав мобільний телефон марки «LG» моделі Р705», НОМЕР_1 , вартістю 366,67 гривень, що належать неповнолітньому ОСОБА_12 .

З викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися ним, чим завдав матеріальної шкоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 366,67гривень.

10 квітня 2018 року близько 13 години у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) тюнера марки Q-SAT ST-08 Digital Satellite Receiver, чорно-сірого кольору, який знаходився на телевізорі однієї із кімнат житлового будинку ОСОБА_13 , за адресою АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету наживи, близько 13 години 10 квітня 2018 року ОСОБА_7 шляхом вільного доступу зайшов на територію подвір`я ОСОБА_13 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов в підвальне приміщення та розбивши каменем навісний замок дерев`яних дверей, проник в приміщення житлового будинку ОСОБА_13 , що знаходиться по АДРЕСА_4 . В подальшому, перебуваючи в середині даного приміщення зірвав врізний замок на дверях, проник в одну із кімнат житлового будинку, звідки таємно, умисно викрав тюнер марки Q-SAT ST-08 Digital Satellite Receiver, чорно-сірого кольору, вартістю 220 гривні 84 копійки, що належить ОСОБА_13 .

Викрадений тюнер марки Q-SAT ST-08 Digital Satellite Receiver, чорно- сірого кольору ОСОБА_7 виніс у руках із житлового будинку ОСОБА_13 , отримавши реальну можливість розпоряджатися цим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 220 гривні 84 копійки.

22 вересня 2017 року ОСОБА_7 був звільнений з Державної установи «Чортківська установа виконання покарань» № 26. В подальшому, на підставі подання начальника Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, 29 січня 2018 року Бережанським районним судом винесено постанову, якою ОСОБА_7 , на підставі п. «в» ст. 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 1 грудня 1994 року, було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік, з наступними обмеженнями: а) зобов`язано з`являтись з 09 год. по 18 год. в Бережанський відділ поліції першого та третього понеділка місяця для реєстрації та проведення профілактичної роботи; б) заборонено виїзд за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області; в) заборонено відвідувати торгівельні заклади, де продаються спиртні напої на розлив; г) заборонено вихід з будинку з 22 год. по 06 год.

05 лютого 2018 року ОСОБА_7 у Бережанському ВП ГУНП в Тернопільській області ознайомлено під підпис із постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2018 року про встановлення адміністративного нагляду, а також повідомлено про необхідність стати на облік як адміністративного піднаглядного, вказавши місце свого проживання по АДРЕСА_2 де той зобов`язався постійно проживати за вищевказаною адресою та без дозволу керівництва Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області не виїжджати за межі Бережанського району, Тернопільської області.

У встановленому законом порядку ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбуття адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду передбачену ст. 395 КК України, що полягає у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

06 березня 2018 року ОСОБА_7 письмовою заявою повідомив працівників Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області України, що буде проживати за адресою: АДРЕСА_4 .

07 березня 2018 року у ОСОБА_7 , який знав про обмеження встановлені постановою Бережанського районного суду від 29 січня 2018 року, а також щодо заборони самовільного залишення місця проживання, виник умисел, спрямований на самовільне залишення місця свого проживання без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду.

07 березня 2018 року ОСОБА_7 , не попереджаючи керівництво Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про наміри змінити місце постійного проживання, знаючи про свої обов`язки покладені постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2018 року, достовірно знаючи про заборону самовільного залишення місця проживання, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, реалізовуючи свій злочинний намір, в порушення встановлених йому обмежень, умисно, самовільно, без будь-яких поважних причин покинув місце свого проживання по АДРЕСА_4 і проведеними працівниками поліції перевірками встановлено відсутність ОСОБА_7 за вказаною адресою 07.03.2018р. о 02 год. 40 хв., 08.03.2018р. о 01 год. 25 хв., 21.03.2018р. о ІЗ год. 20 хв., 23.03.2018р. о 01 год. 30 хв., 20.04.2018р. о 22 год. 30 хв.; 21.04.2018р. 23 год. 10 хв. та 22.04.2018р. о 22 год. 50 хв.

У той же період, маючи мету на ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_7 з 07 березня 2018 року не повідомляв працівників поліції про своє місце проживання, хоча мав реальну можливість це зробити, так як у період з 03 по 05 квітня 2018 року, перебував в ІТТ № 1 Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, де відбував покарання за вчинення ним адміністративних правопорушень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 за всіма епізодами інкримінованих йому обвинуваченням кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ст. 395 КК України свою вину визнав в повному обсязі, запевнив суд про своє щире каяття, просить суд його суворо не карати.

За епізодом таємного викрадення 23 січня 2018 року годинника і браслета потерпілої ОСОБА_9 , вчиненого повторно, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 23 січня 2018 року він перебував в гостях у своєї сестри в житловому будинку по АДРЕСА_2 . Там же була в гостях і його знайома потерпіла ОСОБА_9 . Коли потерпіла вийшла покурити, він помітив, що вона залишила на дивані свою сумочку. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, він відкрив сумочку, витягнув з неї годинник із браслетом і забрав собі. Лише пізніше дізнався, що браслет був срібним, Хотів продати, але не зміг, бо годинник виявився несправним. Пізніше викрадене добровільно видав працівникам поліції.

За епізодом обвинувачення по факту повторної крадіжки 25 лютого 2018 року майна потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений пояснив, що цього числа він проходив вулицею Валова в м.Бережани Тернопільської області й помітив відкритим гараж в одному із господарств. Зайшов у гараж, взяв з полиці чорний дипломат-портфель і вийшов з території господарства. Пізніше відкрив портфель і виявив всередині набір ключів. Через 1-2 години його знайшли працівники поліції і повідомили, що він був помічений господарями згаданого господарства коли він йшов з тим портфелем. Тут він у всьому добровільно зізнався і видав викрадене.

По епізоду обвинувачення по факту повторної крадіжки 23 березня 2018 року майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 обвинувачений пояснив, що 23 березня 2018 року близько 14 години 00 хвилин він проходив вулицею Тернопільська в м. Бережани Тернопільської області. При цьому помітив, що неподалік будинку культури, на зупинці сидів молодий хлопець в стані сильного алкогольного сп`яніння, практично без свідомості, внаслідок якого фактично не розумів, що з ним відбувається. Скориставшись таким його станом, він вирішив подивитися, що той має цінного з собою і таємно для потерпілого заволодіти такими речами. Обшукавши кишені його куртки, у верхній правій він знайшов мобільний телефон і забрав собі. Окрім цього, тут же викликав «швидку» до того хлопця, щоб лікарі надали йому допомогу. Наступного дня його викрили працівники поліції у вчиненому, - підійшли, сказали, що люди з базару бачили, як він брав той телефон. В цей момент той телефон задзвонив у нього (обвинуваченого) в кишені. Тут він витягнув викрадений телефон і видав його працівникам поліції.

За епізодом таємного повторного викрадення 10 квітня 2018 року майна потерпілої ОСОБА_13 , обвинувачений пояснив, що він раніше проживав у потерпілої у її житловому будинку АДРЕСА_4 . 10 квітня 2018 року він прийшов до вказаного будинку, двері були зачинені, через вікно він переконався що вдома нікого немає. Тоді вирішив проникнути в будинок з метою викрадення цінного майна, яке у ньому знаходилося. Каменем збив навісний замок на дверях підвалу і через підвальне приміщення проник всередину будинку. Там відігнув дошку біля замка дверей однієї з кімнат і викрав звідти тюнер, покинувши будинок тим самим способом. Але продати викрадене не зміг і в подальшому видав працівникам поліції. Додатково пояснив, що бажав вчинити крадіжку майна задля помсти, оскільки потерпіла раніше вигнала його із згаданого житла.

З приводу інкримінованого обвинуваченням вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, - самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, обвинувачений пояснив, що дійсно йому було відомо про встановлений йому судом адміністративний нагляд, з обмеженнями він був ознайомлений і попереджений про їх дотримання, а також про наслідки, які можуть настати у випадку їх порушення. Також визнав всі без винятку факти відсутності без поважних причин за місцем проживання в час, який судом визначений, як такий, коли він ( обвинувачений) мав перебувати в помешканні, а також визнав всі без винятку факти неявки без поважних причин на реєстрацію до уповноваженого працівника поліції у час, визначений рішенням суду. Пояснив, що такі дії вчиняв свідомо, розумів, що порушує встановлені судом обмеження по адміністративному нагляду і зараз про це шкодує.

За всіма епізодами вищевказаних кримінальних правопорушень, обвинувачений не оспорив ні фактичних обставин їх вчинення, які викладені в обвинуваченні, ні виду чи вартості викраденого майна потерпілих.

Також обвинувачений запевнив суд про своє щире каяття у вчиненні кожного із інкримінованих йому кримінальних правопорушень, просить суд його суворо не карати і запевнив, що такого більше робити не буде.

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання по розгляду даного кримінального провадження не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, жодних претензій до обвинуваченого вона немає, просить його суворо не карати і щодо покарання покладається на думку суду (а.с.143).

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 та його законний представник ОСОБА_14 у судове засідання по розгляду даного кримінального провадження не з`явилися, подали суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без їх участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого у них немає, викрадене повернуте, щодо міри покарання обвинуваченому покладаються на думку суду( а.с. 36).

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання по розгляду даного кримінального провадження не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить проводити судовий розгляд без його участі, щодо міри покарання обвинуваченого ОСОБА_7 поклався на думку суду, разом з тим просить його суворо не карати, будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого він немає і мати не буде ( а.с. 145).

Потерпіла ОСОБА_13 у судове засідання по розгляду даного кримінального провадження не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо міри покарання обвинуваченому поклалася на думку суду ( а.с.107).

Обвинувачений ОСОБА_7 також подав до суду письмову заяву, яку підтримав у судовому засіданні, згідно якої повідомив суд, що повністю визнає свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях:

- за ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні 23 січня 2018 року, шляхом вільного доступу, під час перебування у житловому будинку по АДРЕСА_2 , таємного викрадення з сумочки потерпілої ОСОБА_9 кишенькового годинника із срібним браслетом, загальною вартістю 860,60 грн;

-за ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні 25 лютого 2018 року таємного викрадення шляхом вільного доступу з господарства потерпілого ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 інструментів для ремонту автомобіля, загальною вартістю 768,84 грн;

-за ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні 23 березня 2018 року таємного викрадення, з використання безпорадного (несвідомого) стану неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 із кишені його верхнього одягу мобільного телефону, вартістю 366,70 грн;

-за ч.3 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні 10 квітня 2018 року таємного викрадення шляхом проникнення у житловий будинок потерпілої ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_4 тюнера, вартістю 220,84 грн;

-за ст. 395 КК України, а саме у тому, що при встановленому йому судом адміністративному нагляді, з 07 березня 2018 року умисно, самовільно, без жодних поважних причин покинув своє місце проживання по АДРЕСА_4 і не повідомив про це працівників правоохоронних органів.

Також, у згаданій заяві обвинувачений зазначив, що повністю визнає і не оспорює всі обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з кваліфікацією його дій погоджується повністю. У зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, просив суд визнати недоцільним дослідження обставин вчинених ним кримінальних правопорушень. Як у заяві, так і у судовому засіданні запевнив суд, що правильно розуміє зміст таких обставин, також усвідомлює і розуміє процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження його права апеляційного оскарження вказаних обставин і що така його позиція є добровільною (а.с.158).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 із клопотанням свого підзахисного погодилася й щодо його задоволення не заперечила.

Прокурор погодився із заявою обвинуваченого, заперечень щодо її задоволення не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ст. 395 КК України при обставинах, викладених в обвинувальних актах, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянув справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодом вчинення 23 січня 2018 року, шляхом вільного доступу, повторного таємного викрадення з сумочки потерпілої ОСОБА_9 кишенькового годинника із срібним браслетом, загальною вартістю 860,60 грн, яке мало місце в житловому будинку, по АДРЕСА_2 ;

Із аналогічних підстав суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодом вчинення 25 лютого 2018 року повторного таємного викрадення шляхом вільного доступу з господарства потерпілого ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_3 інструментів для ремонту автомобіля, загальною вартістю 768,84 грн.

Також, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодом вчинення 23 березня 2018 року повторного таємного викрадення, з використанням безпорадного (несвідомого) стану неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 із кишені його верхнього одягу мобільного телефону, вартістю 366,70 грн.

Із аналогічних підстав суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України за епізодом вчинення 10 квітня 2018 року повторного таємного викрадення шляхом проникнення у житловий будинок потерпілої ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_4 , тюнера, вартістю 220,84 грн;

Також, суд вважає правильною кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 395 КК України, за епізодом самовільного, без поважних причин залишення з 07 березня 2018 року ОСОБА_7 свого місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

За вчинені кримінальні правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 підлягає покаранню.

Відповідно до ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно довідки характеристики вих. №-423/03-12 від 07 березня 2018 року, виданої спеціалістом 1 категорії загального відділу міської ради, ОСОБА_7 не є депутатом міської ради і компрометуючими даними на нього Бережанська міська рада не володіє( а.с.188).

Згідно характеристики від 21 березня 2018 року №-119, виданої сільським головою Потуторської сільської ради ОСОБА_16 , ОСОБА_7 раніше проживав у с.Потутори Бережанського району Тернопільської області із дядьком ОСОБА_17 , у зазначений період характеризується з негативної сторони, неодноразово на нього надходили скарги від сусідів і мешканців села, які закінчувалися викликами поліції, на зауваження не реагував, депутатом сільської ради не обирався ( а.с. 189).

Як вбачається із висновку судової-психіатричної експертизи №-251 від 24 травня 2018 року, ОСОБА_7 в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав на розлади психіки і поведінки внаслідок комбінованого вживання алкоголю і канабіноїдів, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок комбінованого вживання алкоголю і канабіноїдів, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, може давати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує ( а.с.174-175).

Згідно акту огляду №-205 від 24 травня 2018 року спеціальної медичної комісії КУТОР Тернопільського обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_7 має розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і йому рекомендовано пройти добровільне лікування (а.с. 176).

При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченому, суд, враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив п`ять злочинів, один з яких (ст. 395 КК України) є злочином невеликої тяжкості, три із них ( ч.2 ст. 185 КК України - середньої тяжкості, а один ( ч.3 ст. 185 КК України) - тяжким злочином.

Окрім цього, суд також враховує і особу обвинуваченого, його вік, відсутність компрометуючих відомостей щодо його характеристики за останнім місцем проживання, добровільне зізнання та повне визнання своєї вини у скоєному, а також те, що з самого початку він давав правдиві та визнавальні покази, активно сприяв органам слідства у розкритті злочинів, повернув викрадене.

Суд зважає й на думку потерпілих, які загалом щодо міри покарання обвинуваченому фактично просили його суворо не карати й покладалися у цьому на думку суду.

Поряд з цим судом враховується негативна характеристика обвинуваченого за колишнім місцем його проживання в с.Потутори Бережанського району Тернопільської області.

Суд приймає до уваги й те, що обвинувачений в минулому є судимим за вчинення корисливих злочинів і, не ставши на шлях виправлення, знову вчинив 4-ри нових умисних корисливих злочини.

За епізодами злочинної діяльності, передбаченими ч.2 ст. 185 КК України, суд не приймає до уваги як обтяжуючу покарання обставину - рецидив вчинених злочинів, оскільки ознака повторності вчинених крадіжок є кваліфікуючою ознакою злочинів, який вмінено у вину обвинуваченому.

Поряд з цим, за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ст. 395 КК України, суд приймає до уваги обтяжуючу покарання обвинуваченого обставину рецидив злочинів.

Як вважає суд, такі обставин в їх сукупності свідчать про явне небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та припинити протиправну діяльність й вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, терміном ближче до нижньої межі, яке слід відбувати реально.

Окрім цього суд зазначає, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року ( а.с. 184-185), ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 квітня 2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки. Час відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з дати реального виконання даного вироку суду.

Вирок набрав законну силу 15 травня 2018 року.

Строк покарання за вказаним вироком ОСОБА_7 почав відбувати 18 травня 2018 року ( а.с. 196).

Отже, за епізодами злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_7 , - ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ст. 395 КК України, які були вчинені ним відповідно 23 січня , 25 лютого, 23 березня, 10 квітня 2018 року та 07 березня 2018 року, йому слід призначати покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів згідно даного вироку та вироку суду від 13 квітня 2018 року.

Рішення про відшкодування судових витрат та про речові докази, а також про вжиті заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні, - вирішити відповідно до вимог кримінально-процесуального судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 370-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та ст. 395 КК України, за якими призначити йому основне покарання у виді:

За ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

За ч.3 ст. 185 КК України, - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

За ст. 395 КК України - 6 ( шість) місяців арешту.

На підставі ч.1, ч.2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ст. 395 КК України за новим вироком суду від 11 січня 2019 року (призначене покарання у виді 4-х років позбавлення волі) та за ч.2 ст. 309 КК України, згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року (призначене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання, призначеного за сукупністю злочинів, покарання частково відбуте за попереднім вироком суду від 13 квітня 2018 року, - а саме період з 18 травня 2018 року по 11 січня 2019 року ( включно).

Остаточно вважати засудженим обвинуваченого ОСОБА_7 до відбування основного покарання у виді позбавлення волі на термін 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 18 травня 2018 року.

Стягнути зі ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення:

- судової товарознавчої експертизи №-6-158/18 від 06 березня 2018 року в розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.;

-судової товарознавчої експертизи №-9/215 від 13 квітня 2018 року в розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.;

-судової товарознавчої експертизи №-6-156/18 від 10 квітня 2018 року в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 коп.;

-судової товарознавчої експертизи №-6-264/18 від 10 квітня 2018 року в розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.;

-судової товарознавчої експертизи №-6-316/18 від 26 квітня 2018 року в розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.;

-судової дактилоскопічної експертизи №-1.4-404/18 від 05 травня 2018 року в розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.;

Речові докази:

-кишеньковий годинник «Молнія» та срібний ланцюжок вважати повернутим потерпілій ОСОБА_9 .

-набір ключів марки «King Roy» та марки «MASTER TOOL» вважати повернутими потерпілому ОСОБА_11 .

-мобільний телефон марки «LG Р-705» ІМЕІ НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_12 .
-тюнер марки Q-SAT ST-08 Digital Satellite Receiver, чорно-сірого кольору вважати повернутим потерпілій ОСОБА_13 .

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1