Справа № 203/523/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши погоджене з прокурором відділу прокуратори Дніпропетровської області клопотання слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, заявленого в межах кримінального провадження №0000032, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2019 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, в якому просив суд надати групі слідчих тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю вилучення їх оригіналів стосовно юридичного оформлення (відкриття) та використання ПП « ОСОБА_4 », ПП « ОСОБА_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПП « ОСОБА_6 » певних рахунків у вказаному банку.

В обґрунтування свого клопотання слідчий послався на те, що другим ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032, кваліфікованому за ст.212 ч.1 КК України, а саме за тим фактом, що службові особи вищевказаних підприємств і товариств в період з 17 вересня 2013 року по 02 травня 2016 року умисно в порушення вимог ПК України провели ряд фінансово-господарських операцій, які слід вважати незаконними, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у сумі, яка в тисячу і більше разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у значних розмірах. З огляду на вищевикладене, посилаючись на необхідність перевірки наведених вище фактичних обставин розслідуваного кримінального правопорушення, що може бути здійснено за допомогою доступу до документів щодо відкриття та використання банківських рахунків згаданими суб`єктами господарювання в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а отже має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий просив задовольнити подане ним клопотання в повному обсязі.

Розгляд клопотання з огляду на наявність визначених нормою ч.2 ст.163 КПК України ризиків створення перешкод у доступі до запитуваних речей і документів здійснено за відсутності представника ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, в зв`язку із неявкою останньої.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого слідчим клопотання, приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
За змістом ст.ст.131, 159, 162 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю (відомості, які можуть становити банківську таємницю), застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ст.ст.3, 132, 159, 160 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні слідчому та/або прокурору особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Надання тимчасового доступу до речей і документів під час досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або іншої сторони кримінального провадження, якою є і прокурор.

Відповідно до ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо слідчий або прокурор у своєму клопотанні доведуть наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім викладених вище обставин доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість задоволення поданого клопотання. Такий висновок слідчого судді, покладений в основу результату розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, ґрунтується на тому, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно свідчили про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 ч.1 КК України, відповідно до обставин, наведених у фабулі витягу з ЄРДР, оскільки долучені до клопотання листи Державної фіскальної служби України, роздруківка загальних відомостей щодо реєстраційних даних та банківських рахунків ПП « ОСОБА_4 », ПП « ОСОБА_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПП « ОСОБА_6 », протоколи допиту свідків тощо за своїм змістом не містять і не підтверджують наведених у витягу з ЄРДР та заявлених слідчим у своєму клопотанні фактів вчинення посадовими особами згаданих суб`єктів господарювання конкретних фінансово-господарських операцій та ще й на певні сумі, в певний час і за певних обставин, які б до того ж мали б явні ознаки незаконності. Крім того, неконкретність викладення фабули у витягу ЄРДР, відсутність в клопотанні слідчого будь-яких конкретних індивідуалізуючих ознак і обставин незаконних фінансово-господарських операцій не дає можливості дійти висновку, що речі і документи, дозвіл на тимчасових доступ до яких просить надати слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і можуть бути використані як докази у ньому.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 107, 110, 131, 132, 159-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, заявленого в межах кримінального провадження №0000032, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 ч.1 КК України, відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1