Дата документу 14.01.2019 Справа № 335/8394/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/41/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/8394/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Білозерка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 18 лютого 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 172 600 грн.,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018 та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Апелянт вважає, що висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовується належною процесуальною поведінкою підозрюваного, а в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 вважається раніше не судимим, має реєстрацію та постійне місце проживання, проживає з дружиною та онуками дітьми своєї загиблої доньки, має 2 групу інвалідності, щомісячно проходить хіміотерапію, у зв`язку з чим, йому протипоказані фізичні навантаження, перегрів та переохолодження, а сума застави для підозрюваного, є нереальною.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, СУ ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

20 грудня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

20 грудня 2018 року старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 172 600 грн., з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , вислухані думки слідчого, прокурора, захисника, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як убачається з матеріалів провадження, не дивлячись на дані про особу підозрюваного, які всупереч доводам апелянта були враховані слідчим суддею, а саме, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має вищу освіту, родину, місце реєстрації та проживання, обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до настання шкоди в особливо великому розмірі, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказано слідчим у клопотанні та доведено прокурором у судовому засіданні, а саме, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Отже, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника стосовно незадовільного стану здоров`я підозрюваного, то, як вважає колегія суддів, хоча вони й заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора.

За зазначених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає даним про особу підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками, та вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, про застосування яких захисником заявлена вимога в апеляційній скарзі, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, при цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи ОСОБА_7 заставу в розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя, врахувавши зазначені вище норми КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, суму матеріальних збитків, спричинену даним правопорушенням, яка становить 969 218 грн. 96 коп., колегія суддів погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що встановлений слідчим суддею розмір застави як альтернативи триманню під вартою, є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає неспроможним, оскільки розмір застави слідчим суддею визначений відповідно до вимог ч. 4 ст. 182, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, при цьому, стороною захисту не надано будь-яких доказів непомірності та неможливості підозрюваного сплатити такий розмір застави, який, більш того, згідно з повідомленням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» вих. № 2/10-9897 від 28.12.2018, був звільнений з установи 26.12.2018, у зв`язку з внесенням застави.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши заставу в розмірі, вказаному в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2018 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 18 лютого 2019 року включно, з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 172 600 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: