ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/593/19
Провадження № 1-кп/210/408/19

"19" лютого 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001567 від 30.10.2018 року, суд

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Сільченко В. Є. перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України КК України.
В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 19.02.2019 року, прокурор клопотав про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, прокурором зазначено, що строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 25.02.2019 року.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, в судовому засіданні, заперечували проти продовження строків запобіжного заходу.

Суд, заслухавши пояснення сторін щодо доцільності продовження строків тримання під вартою, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимогам п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також за приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою судового розгляду, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».

Вище перераховані обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив нові умисні злочини, один з яких згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, не працює, у зв`язку з чим не має постійного джерела доходів для існування.

Таким чином, суд вбачає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, до закінчення строку дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу, а саме до 25.02.2019 року, розглянути по суті дане кримінальне провадження не виявляється можливим з об`єктивних причин, зокрема, розгляд справи перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Отже, обґрунтовані ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, які послужили підставою для попереднього обрання щодо обвинуваченого даного запобіжного заходу, на даний час не зменшились.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Аналізуючи обставини у даній справі, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого, суд доходить до висновку, що у даному випадку охоронюваний законом суспільний інтерес полягає саме у забезпеченні можливості належного судового розгляду справи та запобіганню можливим спробам вплинути на хід такого розгляду чи ухилення обвинуваченого від нього.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його строк.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 20.04.2019 року включно.

Копію ухвали негайно надіслати обвинуваченому та вручити прокурору.

Копію ухвали направити до Криворізької установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 3.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1