Справа № 367/3160/19
Провадження №1-кс/367/828/2019
УХВАЛА
Іменем України

11 травня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника власника

майна адвоката ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 16.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 16.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000721 від 16.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

15.04.2019, приблизно о 12 год. 00 хв. (точний час не встановлено), в ході відпрацювання оперативного плану «Сирена», поблизу буд. 10, що по вул. Ковельська, смт Ворзель, Київської області, працівниками групи реагування патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , було зупинено транспортний засіб "BMW", держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому вищевказаний громадянин надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року, на власне ім`я. В ході перевірки вищевказаного посвідчення було виявлено ознаки підробки, після чого перевірено по наявним базам Національної поліції України, в тому числі базі «НАІС», згідно якої посвідчення водія серії НОМЕР_2 , зареєстровано на громадянку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 25.11.1995 року, категорії «В».
З метою збереження майна, яке є речовим доказом, зокрема і предметом вчинення злочину, слідчий слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , 15.04.2019 року, в період часу з 13 год. 15 хв. по 13 год. 30 хв., провів огляд місця події на відкритій ділянці території поблизу буд. АДРЕСА_2 , в ході якого громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року, на власне ім`я, яке в подальшому було вилучено та поміщено до білого паперового конверту.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події що проводився 15.04.2019 року, в період часу з 13 год. 15 хв. по 13 год. 30 хв. поблизу буд. 10, що по вул. Ковельська, смт Ворзель, Київської області, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином підставою необхідності арешту вищевказаного майна відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України являється така, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, оскільки зазначене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відомості та сліди, які можуть бути використані, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Постановою від 16.04.2019 вказане вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевикладеним слідчий просить накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події, що проводився 15.04.2019, в період часу з 13 год. 15 хв. по 13 год. 30 хв., поблизу буд. 10, що по вул. Ковельська, смт. Ворзель, Київської області, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року на ім.»я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони на користування, розпорядження будь-яким чином та використовувати його.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, підтвердили обставини, викладені у клопотанні, просили клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що 15.04.2019 року його зупинили працівники поліцї, не пояснюючи причини, він на їх вимогу надав посвідчення водія, але вони подивилися у своєму планшеті та йому сказали, що це посвідчення зареєстроване за іншою особою. Він ці права отримував особисто, він проходив навчання , в сервісному центрі йому пояснили, що це прикра помилка.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, надав суду письмове клопотання, в якому вказує, що 15 квітня 2019 року, на перехресті в`їзду в смт Ворзель, працівники Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області зупинили автомобіль марки BMW білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував гр. ОСОБА_6 . Правил дорожнього руху ОСОБА_6 не порушував, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Підстави зупинки транспортного засобу визначено в ст. 38 Закону України «Про національну поліцію». Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті чого не було зроблено.

Виявляючи довіру до дій правоохоронців, на вимогу працівників поліції, ОСОБА_6 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ДАІ МВС-УВС м. Львів 21.04.1998 року.

Незважаючи на безпідставність зупинки транспортного засобу, працівники поліції вилучили у ОСОБА_6 посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ДАІ МВС-УВС м. Львів 21.04.1998 року. Будь-яких документів, які б посвідчували факт вилучення посвідчення водія працівники поліції не надали і усно пояснили, що посвідчення водія з таким номером і серією рахується за іншою особою.

Вилучення посвідчення водія відбувалось в присутності двох свідків та оформлювалось протоколом. В порушення ст. 168, на вимогу ОСОБА_6 , працівники поліції не надали копію протоколу.

Зазначена вище інформація дає підстави вважати, що посвідчення водія, яке належить ОСОБА_6 є тимчасово вилученим.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Стаття 169 КПК зазначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Зазначає, що відсутні підстави для арешту вилученого посвідчення водія, оскільки відсутні будь-які розумні підозри та підстави вважати, що воно є доказом злочину.

Так, ним, як адвокатом, який надає правову допомогу ОСОБА_6 , подано адвокатський запит до Територіального сервісного центру МВС України 4641 щодо підтвердження видачі посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ДАІ МВС-УВС м. Львів 21.04.1998 року на ім`я ОСОБА_6 .

Він отримав лист ТСЦ МВС 4641 від 26.04.2019р. за вих №31/13-4641Б-118/А, в якому зазначено: «У зв`язку із вищезазначеним повідомляємо, що згідно даних Єдиного державного реєстру, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно отримав 21.04.1998 року у ДАІ МВС м. Львова посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «В».

Також ОСОБА_6 за свій запит, отримав від Львівської автомобільної школи ТСО України Довідку №2 від 18.04.2019р., згідно якою ОСОБА_6 пройшов повний курс навчання по програмі підготовки водіїв категорії «В».

Отже, будь-які підозри слідчого Ірпінського ВП в тому, що посвідчення водія, вилучене у ОСОБА_6 , є подробленим, є ніщо іншим ніж фантазія.

Також зазначає, що слідчий не здійснив жодної дії на встановлення та перевірку факту видачі ОСОБА_6 вилученого посвідчення. Всі документи, які підтверджують дійсність документу, було отримано за ініціативою власника посвідчення, що свідчить про упередженість слідства та обвинувальний уклін.

18 квітня 2019 року ОСОБА_6 звернувся із заявою до Ірпінського ВП з вимогою повернути тимчасово вилучене майно. На даний момент посвідчення водія не повернуто.

ОСОБА_6 має двох неповнолітніх дітей. Окрім того, він працює та заробляє собі на життя постійними пересуваннями на автомобілі. Вже майже місяць він не може відвозити дітей до школи та виконувати свою роботу у звичний йому спосіб.

Свавілля та фантазії працівників Ірпінського ВП призвели до грубого порушення прав ОСОБА_6 , що полягає в безпідставному вилучення водійського посвідчення та його неповернення за відсутності обгрунтованих підозр у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку із вищевикладеним представник власника майна просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_5 , вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З клопотання та матеріалів доданих до нього вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме майно, вилучене в ході огляду місця події від 15.04.2019, що проводився в період часу з 13 год 15 хв по 13 год 30 хв поблизу буд. 10, що по вул. Ковельська, смт Ворзель, Київської області, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є речовим доказом в кримінальному провадженні, що підтверджується постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речового доказу від 16.04.2019 року, яка винесена слідчим СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , дане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна та накласти арешт на зазначене майно шляхом тимчасової заборони на розпорядження та користування цим майном.

При цьому, слідчий суддя вважає, що доводи власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_5 про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримано ним особисто та дане посвідчення було безпідставно вилучено у ОСОБА_6 на час розгляду клопотання не спростовують доводів слідчого та прокурора про необхідність накладення арешту на дане майно, оскільки із наданих слідчим до матеріалів клопотання даних вбачається, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видано іншій особі.
Таким чином, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 98, 170 173, 175, 395 КПК України слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 16.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події, що проводився 15.04.2019, в період часу з 13 год. 15 хв. по 13 год. 30 хв., поблизу буд. 10, що по вул. Ковельська, смт. Ворзель, Київської області, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС України у м. Львів, 21.04.1998 року на ім.»я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користування та розпорядження вказаним майном, тимчасово, до скасування даного арешту у встановленому КПК України порядку.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції на протязі п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1