Справа № 761/4130/19
Провадження № 1-кп/761/1615/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 420 181 011 000 002 21 від 06.07.2018, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, який перебуває у шлюбі, має неповнолітню дитину, з вищою освітою, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , судимостей не має,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_5 03.07.2018 приблизно о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Л.Толстого зі сторони вул. Володимирської у напрямку вул. Саксаганського та вирішив припаркувати керований ним автомобіль поблизу будинку № 18 по вул. Л.Толстого у м. Києві.
Порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 15.7, 15.12 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 під час паркування автомобіля «Skoda Octavia» проявив неуважність, не вжив всіх необхідних заходів, щоб виключити можливість самовільного руху автомобіля, а саме, на ділянці дороги, яка має спуск, не припаркував автомобіль під кутом до краю проїзної частини, не повернув керовані колеса вказаного автомобіля таким чином, щоб не допустити самовільного руху цього засобу.
У зв`язку з цим припаркований водієм ОСОБА_5 автомобіль почав самовільно рухатись у напрямку регульованого пішохідного переходу на перехресті вулиць Саксаганського та Л.Толстого, де у цей час перебувала пішохід ОСОБА_4 , яка розпочала рух по регульованому пішохідному переходу на дозволяючий зелений сигнал світлофору. У зв`язку з цим автомобіль передньою правою частиною здійснив наїзд на пішохода.
Внаслідок цього відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1457/Е пішохід ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У зв`язку з цим ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Однак, через те, що ОСОБА_5 відшкодував потерпілій ОСОБА_4 завдану внаслідок ДТП шкоду, остання примирилась з підозрюваним, прокурор звернувся з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 викладені у клопотанні обставини підтвердив та просив клопотання задовольнити, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду, що завдана їй шкода підозрюваним компенсована у повному обсязі, будь-яких претензій до ОСОБА_5 вона не має.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив клопотання прокурора задовольнити та підтвердив, що з потерпілою ОСОБА_4 вони примирились.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про таке.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, у разі її примирення з потерпілим та відшкодування завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 звернулась з заявою, у якій зазначила, що будь-яких матеріальних або моральних претензій до підозрюваного ОСОБА_5 не має, оскільки останній відшкодував їй спричинену внаслідок шкоду у повному обсязі, що стало підставою для примирення потерпілої та підозрюваного. У зв`язку з цим ОСОБА_4 просила звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає підтвердженим усунення підозрюваним ОСОБА_5 заподіяної шкоди та факт примирення сторін.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення віднесено до категорії необережних злочинів та передбачає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Сукупність вказаних обставин приводить суд до висновку про наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 286, ст. 44, 46 КК України, ст. 288 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження № 420 181 011 000 002 21 від 06.07.2018 за ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1