Справа № 308/6712/14-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14.02.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня 8-го класу Оноківської ЗОШ I-III ступенів, не судимого,
визнано винним за ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання - три роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Судові витрати у сумі 306,50 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи, ухвалено стягнути з ОСОБА_6 .
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 21.03.2014, біля 22.00 год., шляхом пошкодження вікна, проник всередину будівлі Оноківської ЗОШ I-III ступенів по вул. Шкільна, 1 звідки таємно викрав з морозильної камери п`ятикілограмовий ящик з маслом «Селянське» та десятикілограмовий ящик з мороженою рибою «Хек», чим спричинив Оноківській ЗОШ I-III ступенів матеріальні збитки на суму 554 грн. 80 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять: витягу з ЄРДР; повідомлення про підозру, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування; характеризуючи дані на обвинуваченого. Вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, а саме, матеріали кримінального провадження не містять доказів існування повноважень у слідчого та прокурора на проведення досудового розслідування та здійснення процесуального керівництва; в матеріалах справи відсутній протокол автоматизованого розподілу кримінального провадження в суді, що вказує на незаконний склад суду, що судом не дотримано вимоги КПК щодо участі в судовому розгляді представника служби та кримінальної міліції у справах неповнолітніх. Вказує, що суд порушив процедуру допиту свідків та проведення судових дебатів, оскільки свідок ОСОБА_7 не був видалений із зали судового засідання до початку його допиту, а прокурор не оголосив короткий виклад обвинувального акта. Також вважає, що порушено його право на захист як на досудовому розслідуванні так і під час судового розгляду, оскільки матеріали справи не містять доказів повноважень захисників. Оскільки він не мав ефективного захисника під час створення доказів обвинувачення, участь якого була обов`язкова, у зв`язку з тим, що він був неповнолітнім, за відсутності освіти не ознайомився з цими доказами, а тому всі докази є недопустимими. Також вважає, що прокурором не пред`явлено обвинувачення у встановленому законом порядку, оскільки обвинувальний акт, який затверджений неповноважним прокурором, не містить формулювання обвинувачення. Суд з врахуванням вказаного не реалізував своє право прийняти рішення, передбачене п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, натомість ухвалив обвинувальний вирок, що є неприпустимим. Вказує, що судом порушено приписи ч. 1 ст. 337 КПК України, а саме суд вийшов за межі обвинувачення. Разом з тим, зазначає, суд не дотримався порядку застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, так як не ухвалював визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак, не допускається спрощений порядок розгляду справи судом, по яких особа є неповнолітньою і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Суд має право розглядати справу в порядку ст. 349 КПК України, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження. Натомість суд не з`ясував думу обвинуваченого, його законного представника (який не брав участі в справі), представника потерпілого (повноваження якого не підтверджені) та матеріали справи не місять доказів щодо правильності розуміння учасниками процесу обставин справи та добровільності їх позицій. Вважає таке порушення істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалення незаконного і необґрунтованого рішення, що є підставою для його скасування.
Також суд, всупереч вимогам ст.ст. 344, 345 КПК України не роз`яснив в судовому засіданні учасникам судового розгляду їх права. Апелянт вказує, що він самообмовив себе, визнаючи вину у вчиненні злочину, який ним не вчинявся, а визнання вини було наслідком тиску на нього зі сторони слідчого та прокурора та відсутності ефективної правової допомоги. Крім того, суд безпідставно не застосував до нього приписи ст. 69 КПК України, встановивши при цьому три пом`якшуючі обставини. Також звертає увагу на те, що судове провадження кримінальної справи щодо неповнолітнього, повинно було розглядатися суддею, уповноваженого на такий розгляд. Однак, в матеріалах справи відсутні повноваження судді ОСОБА_8 здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітнього. Окремою підставою для скасування вироку суду вказує на відсутність в матеріалах справи технічного запису судового засідання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що суд розглянув кримінальне провадження однобічно та поверхово, всупереч положень ст. 485 КПК України, якою визначено з`ясування обставин щодо неповнолітнього, окрім, передбачених ст. 91 КПК України, що зумовлюється повним дослідженням доказів, в тому числі щодо характеризуючих даних про особу неповнолітнього.
Як видно з журналу судових засідань та самого вироку, суд обмежився визнавальними показаннями неповнолтінього обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів та ухвалив обвинувальний вирок.
Однак з цим вироком судова колегія не може погодитись та вважає, що він не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Таким вимогам закону вирок не відповідає.
Суд першої інстанції залишив поза увагою, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення за фактичними обставинами, а у ньому вказано лише про висунуту підозру та у якій не розкрито спосіб проникнення неповнолітнього ОСОБА_6 до приміщення школи, не зазначено скільки саме кілограмів масла, його вид ( рослинне, сливочне), вартість 1 кілограма, він викрав, також не вказана і ціна 1 кг мороженої риби " Хек", яку він також викрав. Водночас є незрозумілим, яка вага викрадених продуктів та ящиків, оскільки вираз "викрав 5-ти кілогаромовий ящик з маслом та 10-ти кілограмовий ящик з мороженою рибою " свідчить про неконкретність викрадених предметів, а отже, і про висунуте обвинувачення.
Окрім того, в реєстрі до матеріалів кримінального провадження та і у обвинувальному акті не міститься інформації, хто саме є законним представником неповнолітнього обвинуваченого, немає відомостей про те, який саме адвокат здійснював захист його на досудовому розслідуванні. З розписки про вручення обвинувального акту вбачається, що при цій дії був присутнім адвокат ОСОБА_9 , однак про його повноваження ніде не відображено.
Під час судового розгляду з вироку видно, що приймав участь адвокат ОСОБА_10 , проте матеріали кримінального провадження не містять документальних підтверджень про його повноважність.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з апеляційними доводами про те, що формулювання обвинувачення не відповідає вимогам ст. 291 КПК України і за таким обвинуваченням суд не міг винести законне та справедливе рішення, а з огляду на відсутність відомостей про залучення захисника ( кого саме ) - порушення права на ефективний захист.
Також заслуговує на увагу твердження апелянта, що у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про повноважність суду по розгляду кримінального провадження відносно неповнолітньої особи, як це передбачено ч. 14 ст. 31 КПК України, а тому обгрунтовано ставить під сумнів законність складу суду. При цьому, апеляційний суд констатує, що суд, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання, не застосував положення ст. 104 КК України, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, та всупереч ч. 3 ст. 75 КК України не зазначив умову при звільненнні від відбування покарання " якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки".
Щодо інших доводів апелянта, зокрема, про порушення судом норм ч.3 ст.349 КПК України, про короткий виклад прокурором обвинувачення у виступі у суді першої інстанції, про нероз`яснення прав і обов`язків в судовому засіданні, неврахування обставин, які впливають на призначення покарання, апеляційний суд не може їх перевірити дати відповідну оцінку, оскільки встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять аудіозапису судового засідання ( технічного носія), а з журналу судових засідань можна дійти висновку, що технічний запис не проводився, оскільки відсутні відомості про інвентарний номер комплексу "Оберіг" та серійного номеру компакт-диску для архівної фонограми .
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, вирок суду як такий, що ухвалений з істотними порушеннями норм КПК України та є необгрунтованим, на підставі ч. 1 ст. 409 та п.7 ч.2 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню, та у відповідності до ст. 415 КПК України- з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України , апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 17 червня 2014 року, яким ОСОБА_6 визнаний винним за ч.3 ст. 185 КК України - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: