Провадження № 1-кп/127/909/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження №0002860 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода-Шлишковецька Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07.07.2018 приблизно о 11 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні палати № 12 неврологічного відділення № 1 Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109-А, користуючись нагодою та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто не зможе його викрити, дістав із дорожньої сумки ОСОБА_5 гаманець, з якого викрав грошові кошти в сумі 300 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 300 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.07.2018 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні палати № 12 неврологічного відділення № 1 Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109-А, заздалегідь знаючи про місце знаходження грошових коштів ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу дістав із дорожньої сумки ОСОБА_5 гаманець, з якого викрав грошові кошти в сумі 300 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 300 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Пояснив суду, що він перебував на лікуванні Вінницькому обласному клінічному госпіталі ветеранів війни у м. Вінниці. Знаходився у палаті № 12 разом із ОСОБА_5 07.07.2018 року коли ОСОБА_5 вийшов із палати для проходження процедур, він із дорожньої сумки ОСОБА_5 , яка перебувала під ліжком дістав гаманець з якого вкрав 300 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Наступного дня 08.07.2018, перебуваючи в палаті № 12, дочекавшись коли ОСОБА_5 вийде із палати, заздалегідь знаючи про місце знаходження грошових коштів ОСОБА_5 , дістав із його дорожньої сумки гаманець, з якого знову викрав грошові кошти в сумі 300 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Обвинувачений просив суд суворо його не карати, запевняв суд, що відповідні висновки для себе зробив.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, зазначив, що матеріальну шкоду йому відшкодовано. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Крім того, судом враховано ту обставину, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання згідно довідки-характеристики Грушанської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 176 від 08.08.2018 року. За період проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. Компрометуючих матеріалів з боку виконкому сільської ради на громадянина ОСОБА_4 немає.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №2090 від 14.08.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/3921 від 29.08.2018 вбачається, що за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 27.08.2018 року ОСОБА_4 не значиться, подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи.
Згідно довідки КУ «Могилів-Подільської ОЛІЛ» № 01/01-05-2357 від 30.08.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
На переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 66, 70, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: