ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7256/18
провадження № 1-кп/753/1269/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" грудня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004462 від 01.07.2016 р. за звинуваченням:
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 257, ч.3 ст. 27 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п.п.6, 11,12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 309 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п.п.1,5 ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 296; ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 296; ст. 257; ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15, п.п.1,5, ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ст. 257; ч.1 ст. 263; ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ст. 257, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за п.п.6,11, 12 ч.2 ст. 115; ст. 257; ч.4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за ч.5 ст. 27 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ст. 257 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження всім обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що обвинувачені зможуть переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав позиіцію прокурора ОСОБА_5 щодо необхідності продовження відносно обвинувачених строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Представники потерпілих підтримали думку прокурора щодо необхідності продовження строку дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, про які зазначив прокурор ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_10 звернулась із письмовим клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_21 діючого запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, яке підтримала також в судовому засіданні. В обгрунтування клопотання захисник посилалалсь на тривалий час перебування обвинуваченого ОСОБА_21 під вартою понад 1,7 років з моменту його затримання (28.03.2017 р.), що свідчить про мінімізацію ризику, який обумовлював застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі, на думку захисника, обгрунтовується значним об`ємом позитивно-характеризуючих особу обвинуваченого обставин; мінімізацією ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; наявністю підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів. Щодо позитивно-характеризуючих обставин захисник зазначила про перебування ОСОБА_22 в офіційному шлюбі, про наявність на утриманні останнього 2-х малолітніх дітей, про наявність гарантованого місця працевлаштування, постійного місця проживання в м. Ірпінь. Також захисник посилалась на те, що ОСОБА_21 раніше не судимий, будь-яких доказів щодо наявності ризику незаконного впливу не потерпілих та свідків прокурор не надав.

Захисник ОСОБА_15 звернувся із письмовим клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_17 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке підтримав в судовому засіданні. В обгрунтування клопотання захисник зазначив про те, що обвинувачений ОСОБА_17 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, приймає активну участь у благодійній діяльності, має безліч спортинвих досягнень. Крім того, ОСОБА_17 має на утриманні неповнолітнього сина, який потребує медичного догляду. Крім того, на думку захисника, прокурором не доведено ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судовому засіданні також заявили клопотання про зміну своїм підзахисникм запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, звертаючи увагу суду на тривалий строк перебування обвинувачених під вартою, а також посилаючись на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором в обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу.

Обвинувачені в судовому засіданні підтримали позиції своїх захисників та просили змінити запобіжний захід на інший більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_20 надав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, яке підтримав в судовому засіданні. В обгрунтування клопотання обвинувачений ОСОБА_20 посилався на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до рішень якого є недопустимим необгрунтоване тримання особи під вартою. У зв`язку із позитивною характеристикою та наявністю міцних соціальних зв`язків, ОСОБА_20 просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_17 також звернувся до суду із письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, яке підтримав в судовому засіданні. В обґрунтування клопотання ОСОБА_17 посилався на наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який зможе запобігти ризикам, на які посилався прокурор.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Врахована також і практика Європейського суду з прав людини, який неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, та зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р., п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.
Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, колегія суддів оцінила в сукупності всі обставини, зокрема те, що обвинуваченим інкриміновано вчинення ряду злочинів, у тому числі злочин, передбачений п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину згідно з положеннями ст. 12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні найбільш тяжкого злочину, у вигляді довічного позбавлення волі, яке відповідно до приписів ст. 51 КК України є найвищою мірою покарання. Крім того, колегія суддів враховує, що на даний час в судовому засіданні прокурором не був оголошений обвинувальний акт в повному обсязі, не з`ясоване ставлення обвинувачених до пред`явленого обвинувачення, не розпочате дослідження доказів по справі, що свідчить про відсутність об`єктивних відомостей, які б дозволяли суду зробити висновок про необґрунтованість вищезазначених ризиків, які зумовили застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, чи про їх істотне зменшення. Також суд враховує, що на цей час не допитані потерпілі та свідки, що свідчить про те, що існує ризик незаконного впливу обвинувачених на цих осіб.
Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність ризиків, які зумовлюють можливість продовження обвинуваченими злочинної діяльності або перешкоджанню правосуддю, незаконного впливу на свідків та потерпілих. Таким чином суд враховує, що стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про істотне зменшення на цей час зазначених ризиків з урахуванням суспільного інтересу, який в даному випадку є переважним.
Таким чином, враховуючи вагомість вищезазначених ризиків, колегія суддів вважає, що зазначені захисниками та обвинуваченими обставини не дають суду підстави для відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, та приходить до висновку про те, що відносно обвинувачених слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказував на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість та характер інкримінованих обвинуваченим злочинів, характеристику осіб обвинувачених, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачуються у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Передбачених законом підстав для задоволення клопотань захисників та обвинувачених про зміну запобіжних заходів що до обвинувачених на більш м`які у судовому засіданні не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 "Про зміну запобіжного заходу" - відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 01 лютого 2019 р. включно.

Продовжити відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 01 лютого 2019 р. включно.

Продовжити відносно ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 01 лютого 2019 р. включно.

Продовжити відносно ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 01 лютого 2019 р включно.

Продовжити відносно ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 01 лютого 2019 р включно.

Продовжити відносно ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 01 лютого 2019 р включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3