Провадження №11-кп/801/115/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040 від 09.03.2017 року, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, працюючого без офіційного оформлення трудових відносин на будівництві, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 14.07.2015 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня звернення вироку суду до виконання.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази в кримінальному провадженні:

- три сліди папілярних узорів, запаховий слід, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили вирішено знищити;

- мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою, викрутку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернуто власникам;

- особисті речі ОСОБА_8 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернуто ОСОБА_8 ;

- банківську картку «Кредобанку», видану на ім`я ОСОБА_10 , яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили залишено останній.

Судом визнано доведеним, що 09.03.2017 року, близько о 18 години 35 хвилин ОСОБА_8 , який має не зняту та непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 2, 5 ст. 185 КК України, перебуваючи поблизу будинку №70 по вулиці Келецькій в м. Вінниці, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, каменем розбив праве переднє скло припаркованого на вулиці автомобіля «Рено Кенго», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , після чого таємно, повторно, непомітно для оточуючих, викрав із сидіння даного автомобіля матерчату барсетку, в якій знаходився гаманець, який для ОСОБА_11 матеріальної цінності не становить, в якому були гроші в сумі 485 гривень та банківські картки ПАТ КБ «Приватбанку» та ПАТ «Кредобанку», які належать ОСОБА_11 , банківська картка ПАТ «Кредобанку», яка належить ОСОБА_12 та банківська картка ПАТ «Кредобанку», зареєстрована на ФОП « ОСОБА_13 » та продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, взявши банківську картку «Кредобанку», що належала ОСОБА_11 із номером НОМЕР_2 , та з банкомату за номером НОМЕР_3 , що знаходиться поблизу відділення ПАТ «КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 69, зняв грошові кошти в сумі 1200 грн., однак свій злочинний умисел не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий потерпілим ОСОБА_11 .

Адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій просив змінити вирок через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України. Вважає, що судом не враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. ОСОБА_8 визнав вину повністю, щиро розкаявся, відшкодував шкоду в повному обсязі, позитивно характеризується, має на утриманні хвору матір та вагітну дружину. За час розгляду справи не вчинив інших злочинів, офіційно працевлаштувався та одружився.

Прокурор ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу зі змінами в якій просить змінити вирок суду, доповнити вказівкою щодо знищення речового доказу, а саме рукавиць із запахом слідів, які визнані речовим доказом на підставі постанови слідчого від 08.08.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника на підтримку своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив задовольнити скаргу зі змінами, подану прокурором, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу зі змінами слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджений доказами в справі та ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому й не перевіряється колегією суддів.

З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи сторони захисту про суворість призначеного покарання, неврахування судом при призначенні покарання обвинуваченому обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин та даних, які позитивно характеризують обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, врахував дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі ст.ст. 66-67 КК України, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Зокрема, суд послався на те, що ОСОБА_8 є особою раніше неодноразово судимою, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обґрунтовано визнав обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , повне визнання ним своєї вини у вчиненні злочину та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди. При цьому, суд обґрунтовано не врахував як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 перебування на його утриманні вагітної дружини та хворої матері, оскільки стороною захисту не було надано жодного доказу щодо наявності у обвинуваченого законного джерела доходу.

Також судом вказано на відсутність обтяжуючих обставин.

Судом враховані усі обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

З огляду на тяжкість злочину, який є умисним, корисним, всі відомості щодо особи винного ? як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливі без ізоляції від суспільства, а тому призначив йому покарання у виді позбавлення волі, не знайшовши при цьому підстав для застосування норм ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, апеляційний суд вважає доречними доводи прокурора про те, що судом не вирішено питання щодо долі речових доказів, а саме рукавиць із запахом слідів.

У вироку судом вказано, що речові докази - три сліди папілярних узорів, запаховий слід, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили знищити.

При цьому, постановою слідчого від 08.08.2017 року визнано речовим доказом запаховий слід із поверхонь рукавиць та рукавиці, які поміщено у спецпакет НПУ ГСУ № 4277267.

Суд, в силу вимог ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку мав вирішити долю речового доказу рукавиць з запахом слідів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, змінити.

Знищити речовий доказ рукавиці із запахом слідів, які визнані речовим доказом на підставі постанови слідчого від 08.08.2017 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: