Справа № 520/455/17
Провадження № 1-кп/520/341/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ (Ільїчівськ), Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 25.10.20016 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.186 України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, згідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
03.09.2016 року, приблизно о 12 годин 20 хвилин, у ОСОБА_11 , який знаходився біля загальноосвітньої школи (ЗОШ) № 78 за адресою: м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 152, виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 став вимагати, щоб ОСОБА_12 віддав йому свій мобільний телефон «DOOGEE X 5» з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , який ОСОБА_12 тримав у лівій руці, після чого, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, застосував до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_12 з силою вивернув своєю правою рукою ліву руку ОСОБА_12 з вказаним телефоном за спину останнього, спричинивши йому фізичний біль, умисно штовхнувши при цьому ОСОБА_12 правою рукою в спину на дерев`яну лавку, в результаті чого він вдарився стегном правої ноги в неї, отримавши тілесне ушкодження у вигляді синця правого стегна, що згідно висновку судово-медичного експерта № 2675 від 06.09.2016 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Потім, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_11 лівою рукою схопив ззаду за голову ОСОБА_12 та вдарив обличчям по поверхні дерев`яної лавки, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді садна обличчя, що згідно вищевказаного висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого повторно, шляхом ривку з лівої руки ОСОБА_12 відкрито викрав у останнього мобільний телефон «DOOGEE X 5» вартістю 1690 гривень, в якому знаходилась сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 вартістю 10 гривень, на якій грошові кошти були відсутні. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_11 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 1700 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнавши себе винним у скоєнні вказаного злочину пояснив, що дійсно вдень 03.09.2016 року, знаходячись біля загальноосвітньої школи (ЗОШ) № 78 на вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, штовхнувши і декілька разів вдаривши малолітнього ОСОБА_12 відібрав в нього мобільний телефон, яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений щиросердечно розкаявся у вчиненому злочину та просив його суворо не карати.
Встановивши, що показання обвинуваченого ОСОБА_11 повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, вказаним в матеріалах кримінального провадження, з`ясувавши що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, на підставі ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які не оспорюються сторонами, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналіз досліджених судом доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в своїй сукупності достатніми для постановлення вироку, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_11 за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, скоїв злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи та особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставиною, яка у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_11 є вчинення злочину щодо малолітнього.
Обставиною, яка пом`якшує, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченомуОСОБА_11 є щире каяття.
Також, при призначенні покарання, суд бере до уваги що ОСОБА_11 має постійне місце реєстрації та проживання.
Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання ОСОБА_11 та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання обвинуваченому суд вважає необхідним керуватися Правовим висновком, який надано в п.п.102-107 Постанови Великої палати ВС в справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зважаючи, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Згідно до вказаного Правового висновку, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Також, згідно до висновку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Зважаючи на викладене, враховуючі, що злочин скоєно 03.09.2016 року і обвинувачений перебував під вартою після 21 червня 2017 року, в строк покарання обвинуваченим належить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 26.12.2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи, що вказаний злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України обвинувачений ОСОБА_11 скоїв до постановлення попереднього вироку Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2016 року, йому належить призначити покарання за сукупністю злочинів, в порядку, передбаченому ст.70 ч.4 КК України.

Згідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.203 року з подальшими змінами, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за

який вона засуджується до покарання, що належить відбувати

реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного

складання призначених покарань не допускається. За таких умов

кожний вирок виконується самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком чинності належить залишити незмінним тримання під вартою.
Речові докази повернути за належністю потерпілому.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з дня його затримання, тобто з 26.12.2016 року.

Зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, з 26.12.2016 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком чинності залишити незмінним тримання під вартою

Речовий доказ: сім-картку «Київстар» № НОМЕР_1 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_13 .
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2016 року підлягає самостійному виконанню.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1