Справа №621/385/19
Пр. №1-кп/621/150/19
В И Р О К
Іменем України
03 травня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві об`єднані кримінальні провадження №0000104 від 04 лютого 2019 року та №0000200 від 05 березня 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 16.01.2006 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, за сукупністю злочинів з застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки. 26.05.2007 року звільнений на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.05.2007 року умовно-достроково на не відбутий термін 5 місяців 14 днів;
2) 25.09.2007 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю злочинів, на підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. 13.08.2010 року звільнений на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 05.08.2003 року умовно-достроково на не відбутий термін 2 місяці 14 днів;
3) 17.08.2012 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, за сукупністю злочинів до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 12.08.2014 року звільнений на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 04.08.2014 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 6 днів;
4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.12.2014 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. 16.10.2018 року звільнений на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05.10.2018 року умовно-достроково на не відбутий термін 8 місяців 15 днів;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України,
в с т а н о в и в:
04 лютого 2019 року, в період з 02 год. 20 хв. до 02. год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебував поблизу магазина «Кисет», розташованого по площі Покровській в с. Лиман Зміївського району Харківської області, де у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману.
З метою реалізації вказаного умислу, у вказаний день та час, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, повторно, взяв заздалегідь придбані ним сувеніри у вигляді грошових купюр Національного банку України, номіналом 500 грн., однією банкнотою в кількості шести штук, прийшов до магазину «Кисет», приховуючи правдиві відомості відносно походження належних у нього сувенірних купюр, замовив продовольчі товари, за які розрахувався сувенірною грошовою купюрою, номіналом 500 грн. Продавши товар, продавець ОСОБА_6 , видала ОСОБА_4 решту у сумі 400 грн., справжніми грошовими купюрами Національного банку України, у кількості восьми купюр, номіналом по 50 грн., кожна.
Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_4 , після отримання решти за придбання товару у сумі 400 грн., зробив замовлення продовольчих товарів, за які розрахувався сувенірами у вигляді грошових купюр Національного банку України, номіналом 500 грн., однією банкнотою у кількості двох купюр, продавши товар продавець ОСОБА_6 , видала ОСОБА_4 , решту в сумі 150 грн., справжніми грошовими купюрами Національного банку України у кількості трьох штук, номіналом 50 грн., кожна.
Заволодівши грошовими купюрами Національного банку України, номінальном 50 грн., кожна у кількості 11 штук. ОСОБА_4 , розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Кисет» матеріальну шкоду на суму 550 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненному повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того, 15 січня 2019 року ухвалою суду відносно ОСОБА_4 , було встановлено адміністративний нагляд на строк 1 рік з обмеженням: 1) не відвідувати заклади, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив, з метою їх вживання; 2) з`являтись на відмітку до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області у першу, третю субботу кожного місяця; 3)не залишати місце проживання в період часу з 23 год. до 05 год. наступного дня; Будучи ознайомленим із встановленням вказаних обмежень, ОСОБА_4 , неоднаразово ухилявся від адміністративного нагляду, а саме не з`явився на відмітку до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області 19 січня 2019 року, 02 лютого 2019 року, 16 лютого 2019 року та 02 березня 2019 року. Крім того, 19 січня 2019 року, ОСОБА_4 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно покинув місце постійного проживання за адресою с. Донець Зміївського району Харківської області, поїхав до с. Лиман Зміївського району, в подальшому до с. Андріївка Балаклійського району та с. Нова Водолага Нововодолазького району, чим порушив встановлені ухвалою суду обмеження.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , порушив правила адміністративного нагляду, а саме самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочинів. Показав суду про те, що у м. Харків придбав сувенірні купюри, номіналом 500 грн. 04 лютого 2019 року в магазині ТОВ «Кисет» в с. Лиман Зміївського району Харківської області розрахувався за придбаний товар сувенірною купюрою номіналом 500 грн., та отримав решту у сумі 400 грн. Через декілька хвилин знову зробив замовлення товару, спиртних напоїв, шоколаду, тощо та розрахувався сувенірними купюрами номіналом 500 грн., кожна у кількості двох штук, тобто надав продавцю 1000 грн., отримав решту 150 грн. Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, придбаний товар повернув. Крім того, обвинувачений підтвердив факт порушення правил встановленого відносно нього адміністративного нагляду з якими він був ознайомлений, а саме не з`являвся на відмітку до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, залишив постійне місце проживання та поїхав до товаришів за межі Зміївського району. Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів і правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненному повторно; за ст. 395 КК України, порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочинів.
Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та злочином невеликої тяжкості; обставину, що пом`якшує покарання; обставину, що обтяжує покарання; особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, раніше судимий, вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, призначеного за попереднім вироком, на спеціальних обліках не перебував, за місцем проживання скарг на нього немає, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_4 , належить призначити за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.
У кримінальному провадженні ТОВ «Кисет» пред`явило позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 350 грн. 00 коп., враховуючи, що завдана шкода була частково відшкодована обвинуваченим на їх користь у розмірі 200 грн.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечував проти свого обов`язку відшкодувати завдану шкоду, розмір якої визнав у повному обсязі.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Виходячи з наведеного, враховуючи факт визнання цивільного позову ОСОБА_4 , у повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- ст. 395 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, призначеного за даним вироком, приєднати 6 місяців не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Початком відбування покарання вважати 15 березня 2019 року, зарахувавши у строк відбутого покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, період тримання під вартою з 15 березня 2019 року по 03 травня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
Цивільний позов ТОВ «Кисет» - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кисет» матеріальну шкоду у розмірі 350 (триста пятдесят) грн.
Речові докази: - грошові кошти, банкноти Національного банку України, номіналом 50 грн., в кількості чотирьох штук, номери СЄ3995654; УВ 4505116; ТУ 4052138; ВГ 8376372, що відповідно до зберігальної розписки отримала представник ТОВ «Кисет» - вважати їм повернутими; - три купюри, номіналом по 500 грн., кожна з написам «Сувенір», що зберігаються у матеріалах кримінального провадження №0000104 знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: