Справа № 191/5095/18
Провадження № 1-кс/191/1412/18
У Х В А Л А
іменем України

28 грудня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання адвоката ОСОБА_3 , представника СФГ « Свитязь» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0002024, внесеному в ЄРДР 13.12.2018 р., дослідивши докази по даному матеріалу,
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що 13 грудня 2018 року працівник Селянського (фермерського) господарства «Свитязь» ОСОБА_4 , керуючи трактором МТЗ 82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить С(Ф)Г «Свитязь», був зупинений працівниками Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області.

Після зупинки працівник поліції, без отримання згоди власника транспортного засобу, без згоди водія трактору ОСОБА_4 та без ухвали слідчого судді, вилучила належний С(Ф)Г «Свитязь» транспортний засіб з усім майном та речами, що були всередині, а також правовстановлюючі документи на трактор, оформлені на С(Ф)Г «Свитязь». Працівник поліції повідомила водієві ОСОБА_4 , що трактор вона заарештувала.

Вилучене майно не було опечатане на місці, як того вимагає КПК України, а після його вилучення, трактор був доставлений до майданчика Синельниківського ВП ГУНП не евакуатором, як того вимагає КПК України, а невідомою особою, яка сіла за кермо трактора та поїхала у невідомому напрямку.

Таким чином, майно було вилучене працівниками поліції з грубим порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України і до теперішнього часу не повернуте законному власнику.

Як стало відомо, вилучення майна відбулось в рамках кримінального провадження, внесеного до СРДР 13.12.2018 року, о 18 годин 44 хвилини за № 0002024, яке було зареєстроване вже після вилучення майна.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року по справі № 191/4956/18 за клопотанням слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області накладено арешт на майно С(Ф)Г «Свитязь», а саме трактор МТЗ 82.1. реєстраційний номер НОМЕР_1 , тракторний причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 та фрагменти спиляної деревини у невідомій кількості, які С(Ф)Г «Свитязь» не належать.

Накладення арешту на майно господарства є безпідставним, перешкоджає його нормальному функціонуванню, фактично блокує роботу С(Ф)Г, чим завдаються значні матеріальні збитки не тільки господарству, а і його контрагентам.

До вказаного кримінального провадження С(Ф)Г «Свитязь» не має ніякого відношення, службові особи підприємства не є його фігурантами, вказане майно належить юридичній особі, тому на даний час порушуються права юридичної особи як власника майна.

Крім того, досудове розслідування кримінального правопорушення розпочинається з моменту внесення відомостей про нього до ЄРДР.

Відповідно до п.п. 4. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002024 від 13.12.2018 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена як ч.1 ст. 246 КК України.

Диспозиція даної статті передбачає незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах. Утім перевезення пиляних дерев за законодавством України не є кримінально караним діянням, адже дерева не є речами виключеними з обігу, які заборонено перевозити.

Майно господарства в даному випадку не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містить ніяких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому вважаю, що арешт має бути скасований.

На цих підставах просив скасувати арешт майна Селянського (фермерського) господарства « Свитязь» накладений ухвалою слідчого судді Сннельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року по справі № 191/4956/18, а саме: трактор МТЗ 82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тракторний причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_3 надав суду заяву в якій просив провести судове засідання без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий СВ Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, а також з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальна відповідальність за ст. 246 КК України настає за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах. Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення полягає у повному відокремленні дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо), та/або викорчовуванні - видаленні деревостану з корінням; та/або пошкодженні дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева). У випадку кваліфікації за ознакою заподіяння істотної шкоди, що має місце у даному випадку, цей злочин є закінченим з моменту заподіяння такої шкоди, тобто досягнення необхідного обсягу порубки.

Таким чином, дії з незаконно порубленою деревиною, в тому числі її складування, завантаження, транспортування тощо, складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, не охоплюються та виходять за його межі, а отже трактор МТЗ 82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як такий не є знаряддям або предметом вчинення цього злочину та не несе на собі його слідів, а тому не відповідає ознакам речового доказу, встановленим ст. 98 КПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, зважаючи на положення ч. 4 ч. 6 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що на момент розгляду клопотання СФГ « Свитязь» відсутні підстави для арешту цього автомобіля з метою забезпечення конфіскації, як виду покарання або спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки не вбачається, що цей автомобіль належить особі, яка є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у даному кримінальному провадженні, або особі, до якої пред`явлений цивільний позов.

Разом з тим, суд вважає, що заявником не надані будь-які докази, які б підтверджували те, що тракторний причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить СФГ « Свитязь» чи перебуває у вказаної юридичної особи в користуванні.

Тому суд приходить до висновку, що в цій частині клопотання про скасування арешту тракторного причепу, реєстраційний номер НОМЕР_2 - слід відмовити і залишити тракторний причеп під арештом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання СФГ « Свитязь» про скасування арешту майна та вважає необхідним скасувати арешт, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року по справі № 191/4956/18 тільки в частині трактору.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Селянського ( фермерського) господарства « Свитязь» про скасування арешту майна СФГ « Свитязь» , який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року по справі № 191/4956/18 задовольнити частково.

Скасувати арешт трактору МТЗ 82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був застосований на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року по справі № 191/4956/18 .

Вилучене майно негайно повернути його власнику- Селянському ( фермерському) господарству « Свитязь».

В іншій частині клопотання- відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1