Провадження № 11-сс/4820/110/18
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000347 від 5 грудня 2018 року за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2018 року частково задоволено клопотання

старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мукша Китайгородська (Жовтневе) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого водієм ПП ОСОБА_10 , раніше не судимого,

в межах строку досудового розслідування, а саме по 01.02.2019 року з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; в період часу з 22 год. по 06 год. не залишати місце свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваного негайно звільнено з-під варти.
Встановлено строк дії ухвали до 1 лютого 2019 року.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив із того, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , де проживає разом із сім`єю, яку підтримує та матеріально забезпечує, має постійне місце роботи, тобто має міцні соціальні зв`язки, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, свою вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому. Таким чином, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою.

Судом не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого. Перебуваючи на волі підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення ним злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, останній матиме змогу незаконно впливати на свідків та потерпілих щодо зміни їх показань в сторону його захисту.

Окрім того, суд не врахував й того, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ним Правил дорожнього руху України, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне чи адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 5 грудня 2018 року, близько 07 год. 55 хв., керуючи автобусом «OTOKAR S145», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по правій смузі руху автодороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в напрямку від м. Хмельницького до смт. Стара Синява Хмельницької області, здійснюючи перевезення пасажирів за маршрутом «Кам`янець-Подільський Стара Синява».
Під час руху водій ОСОБА_8 , діючи легковажно та самовпевнено, не дотримуючись вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, проявив неуважність, яка виразилась у несвоєчасному виявленні на його смузі (правій) руху в попутному напрямку автомобіля «Газ-3302», д.н.з. НОМЕР_2 , який через технічні несправності знаходився в нерухомому стані, а також грубо порушуючи вимоги п.п. 12.1, 12.3 Правил, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, при цьому маючи об`єктивну можливість виявити вищевказану перешкоду для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди та на 279 км+350 м автодороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» допустив наїзд передньою правою частиною автобуса «Otokar S145», д.н.з. НОМЕР_1 на задню ліву частину автомобіля «Газ-3302», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, ОСОБА_11 , в автомобілі був відсутній.
Внаслідок вчинення ОСОБА_8 вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирки автобуса «Otokar S145» ОСОБА_12 1973 р.н., ОСОБА_13 1972 р.н., ОСОБА_14 1966 р.н., ОСОБА_15 1976 р.н., ОСОБА_16 1991 р.н., ОСОБА_17 1991 р.н. отримали тілесні ушкодження різкого ступеня важкості.
5 грудня 2018 року об 11 год. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8
6 грудня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

7 грудня 2018 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. В його обґрунтування зазначив, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, що обґрунтовується вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, оскільки на даний час усіх свідків дорожньо-транспортної пригоди не встановлено та не допитано, не виконано жодної експертизи, тому у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він зможе безперешкодно пересуватися та здійснювати вплив на свідків з метою запобігання дачі ними показів, дачі необ`єктивних показів, виконання необґрунтованих висновків; вчинити інше кримінальне чи адміністративне правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя з`ясував питання, чи підтверджується наявність зазначених в клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

На виконання вимог ст. 178 КПК України слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про його особу, зокрема, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтував наявність ризиків, передбачених 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, врахував особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про застосування, щодо останнього, більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту. Колегія суддів погоджуючись з висновками слідчого судді про обрання підозрюваному домашнього арешту на певний час доби, вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства, Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, який відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Прокурором не надано апеляційному суду достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід в виді домашнього арешту на певний час доби не забезпечить виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам. В апеляційному суді не встановлено фактів порушень підозрюваним обраного йому запобіжного заходу та покладених на нього процесуальних обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про неврахування того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому суд неправильно обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не ґрунтуються на змісті оскарженої ухвали та вимогах закону.

Так, слідчий суддя при постановлені ухвали взяв до уваги, відповідно до ст. 178 КПК України, обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України (ч. 5 ст. 176 КПК України).

Будь-яких інших обмежень для застосування вказаного запобіжного заходу КПК України не містить, у тому числі, заборони його застосування до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Посилання прокурора про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, матиме змогу незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою змінити їх показання та зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не заслуговує на увагу суду, оскільки не ґрунтується на вимогах закону та змісті оскаржуваної ухвали.

Так, зазначені ризики були враховані слідчим суддею, у зв`язку із чим ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2018 року покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, а саме: утриматись від спілкування із свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Доводи прокурора про те, що судом не було враховано того, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України є безпідставними, оскільки вказані правопорушення не є кримінальними. Окрім того, це не є беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких умов, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2018 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 1 лютого 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4