У Х В А Л А

03.10.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003319 від 06.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, надійшовший до суду від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області 01.10.2018 року,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

законний представник потерпілого: ОСОБА_6 ,

неповнолітній потерпілий: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області 01.10.2018 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному проваджені № 0003319 від 06.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою суду від 02.10.2018 р. за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 03.10.2018 р.

Після з`ясування думки учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.

Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Таким чином, враховуючи думку прокурора, який просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, в яке просив викликати обвинуваченого, захисника, потерпілого та законного представника потерпілого. Законний представник потерпілого, неповнолітній потерпілий, захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора, суд вважає з урахуванням вищевикладеного необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого, законного представника потерпілого.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , мотивуючи свою позицію тим, що ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України не зменшилися. Обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Вважає, що є наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду, а також може продовжити вчиняти злочини, оскільки останній раніше неодноразово судимий за вчинення умисного злочину проти власності, а також за неумисний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який під час відбування покарання з випробуванням, вчинив новий умисний, корисний злочин проти власності, що створює передумови для вчинення нових злочинів.

Так, строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 04.10.2018 року, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 за наступними підставами.

Законний представник потерпілого та неповнолітній потерпілий, просили скасувати або замінити запобіжний захід ОСОБА_8 , обравши захід непов`язаний з триманням під вартою.

Захисник та обвинувачений просили також замінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, а саме останній одружений, на утриманні має малолітню дитину, постійне місце роботи та постійний дохід, тому заперечували проти задоволення клопотання заявленого прокурором про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з обвинувального акту та доданих до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, розписок, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 04.10.2018 року.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-317, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту № 0003319 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 09.10.2018 року о 12.00 год.

В судове засідання викликати прокурора, неповнолітнього потерпілого його законного представника, захисника, обвинуваченого.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів - по 01 грудня 2018 року включно.

Ухвала суду в цілому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1