Провадження №1-кс/760/2719/19
Справа 760/4153/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання сторони - кримінального провадження - детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погодженого прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001157 від 28.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,
в с т а н о в и в:

З поданого клопотання та матеріалів, доданих до нього матерів встановлено, що групою детективів Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001157 від 28.04.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України, а також за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , протягом 2010-2015 рр., діючи умисно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи можливість здійснення вирішального впливу на господарську діяльність компанії-нерезидента Briklin Limited, забезпечив участь останньої в якості фінансового посередника під час створення Національної супутникової системи зв`язку України (далі НССЗ України) та організував зловживання генеральним директором ДП «Укркосмос», як замовником створення проекту, своїм службовим становищем з метою подальшої розтрати та легалізації частини отриманих Briklin Limited грошових коштів, передбачених для запуску телекомунікаційного супутника «Либідь».
Також, в ході досудового розслідування встановлено, що 13.05.2010 між ДП «Укркосмос», як замовником, та канадською компанією Macdonald, Dettwiler and Associates Corporation (далі MDA), як генеральним підрядником, укладено в новій редакції контракт на поставку НССЗ України загальною вартістю 254, 6 млн. доларів США.
Крім того, детектив зазначав, що для належного виконання умов контракту та проведення різного роду робіт зі створення супутника канадською компанією MDA до реалізації проекту залучено ряд підрядників, у тому числі ФДУП «ЦЕНКІ» (Російська Федерація), та субпідрядників, серед яких, ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (далі ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова», Україна).
Окрім цього, детектив зазначав, що 12.01.2011 між останніми та компанією Briklin Limited, що зареєстрована в Республіці Сейшельські Острови, укладено тристоронній контракт № 130 про виконання робіт щодо виготовлення та поставки ФДУП «ЦЕНКІ» ракетоносія «Зеніт-2SB», в якому компанія Briklin Limited виступила фінансовим координатором (посередником) та зобов`язалась самостійно здійснити усі платежі на користь ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» у сумі спочатку 33 млн. доларів США, а пізніше, у зв`язку із внесеними змінами, 37 млн. доларів США, після чого отримати відшкодування понесених витрат від канадської MDA.
В цей час ОСОБА_5 , маючи можливість здійснення вирішального впливу на господарську діяльність компанії Briklin Limited та достовірно знаючи про відсутність власних обігових коштів для виконання взятих цією компанією на себе зобов`язань, а також про заплановане на період з 22.04.2011 по 30.04.2011 службове відрядження генерального директора ДП «Укркосмос» ОСОБА_6 до м. Монреаль (Канада), вирішив організувати зловживання ОСОБА_6 своїм службовим становищем всупереч інтересам ДП «Укркосмос», яке не було стороною будь-яких контрактів чи угод за участю Briklin Limited, шляхом надання останньому вказівки на вчинення, як генеральним директором ДП «Укркосмос» та керівником замовника на створення НССЗ України, юридично значущих дій в інтересах підконтрольної ОСОБА_5 . Briklin Limited з метою прискорення перерахування канадською MDA необхідного обсягу грошових коштів на користь Briklin Limited, на що ОСОБА_6 погодився та 25.04.2011 підписав і передав директору з питань контрактів та субконтрактів компанії MDA Майклу Потассу листа з вимогою негайно здійснити початковий платіж компанією MDA на користь Briklin Limited відповідно до укладених між ними договорів та контрактів, після чого на рахунок останньої від канадської MDA 02.05.2011 перераховано 26, 1 млн. доларів США.
Також, в обґрунтування клопотання детектив зазначав, що діючи далі ОСОБА_5 , з метою розтрати та легалізації частини отриманих від канадської MDA грошових коштів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у період з травня 2011 року по січень 2015 року забезпечив перерахування їх частини на підставі кредитних договорів та угод про надання послуг на рахунки інших підконтрольних йому юридичних осіб, у т.ч. компаній-нерезидентів MPG Hellenesat Ltd, Odyssia Global Communications Corp. та рахунки пов`язаних із ним фізичних осіб, зокрема, близьких родичів та інших знайомих, відкриті в різних банківських установах України, ОСОБА_8 (донька громадянка США), ОСОБА_9 (син громадянин США), Doukas Georgios (зять громадянин США), а після цього через ОСОБА_7 забезпечив зняття у вигляді готівки цих грошових коштів в ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк».
З урахуванням цього 8, 245 млн. доларів США з 25,095 млн. доларів США, необхідних до сплати Briklin Limited відповідно до контракту № 130 від 12.01.2011, і на даний час цією компанією на користь ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» не сплачені, що в цілому призвело до невиконання контракту між ДП «Укркосмос» та MDA від 13.05.2010 № 60141.
Детектив зазначав, що 3030.01.2019 органом досудового слідства ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у тому, що він, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище генерального директора ДП «Укркосмос», як замовника створення НССЗ України, в інтересах третіх осіб, а саме компанії Briklin Limited, засвідчивши своїм підписом та надавши 25.04.2011 представникам канадської MDA листа з вказівкою здійснити початковий платіж компанією MDA на користь Briklin Limited, вчинив зловживання своїм службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у вигляді заподіяння ДП «Укркосмос» збитків у розмірі 8 245 000, 00 (восьми мільйонів двох сорок п`яти тисяч) доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України згідно офіційного курсу Національного банку України на дату проведення кожної фінансової операції (перерахування) складає 65 735 049,71 (шістдесят п`ять мільйонів сімсот тридцять п`ять тисяч сорок дев`ять) гривень (сімдесят одну) копійк.
Окрім цього, 30.01.2019 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Також, детектив зазначав, що з 12.10.2017 ДП «Укркосмос» є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, інтереси якого представляє під час досудового слідства представник підприємства адвокат ОСОБА_10 , 31.01.2019 останнім подано до Національного бюро позовну заяву про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, яка з урахуванням інфляційних втрат станом на 31.01.2019 складає 228 844 303 (двісті двадцять вісім мільйонів вісімсот сорок чотири тисячі триста три) грн. 63 (шістдесят три) коп. (8 245 000, 00 дол. США*27,755525 грн./долар США за офіційним курсом НБУ на 31.01.2019).
Крім того, детектив вказав, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_10 зазначає, що факт заподіяння майнової шкоди ДП «Укркосмос» у розмірі 8 245 000, 00 (вісім мільйонів двісті сорок п`ять тисяч) доларів США під час досудового слідства підтверджено висновками комісійних судово-економічних експертиз від 25.09.2017 №142/17 та від 15.11.2018 №282/18 Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, що на момент вчинення злочину складало 65 735 049,71 (шістдесят п`ять мільйонів сімсот тридцять п`ять тисяч сорок дев`ять) гривень (сімдесят одну) копійку.
Клопотання мотивоване тим, що відповідно до відомостей КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2019 за даними реєстрових книг та згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2006 ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності у рівних долях з його дружиною ОСОБА_11 належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 74,93 кв.м, тобто 1/2 її частини.
З огляду на викладене та беручи до уваги наявність поданої 31.01.2019 представником потерпілого ДП «Укркосмос» позовної заяви в ході досудового слідства, детектив вказав, що виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 з метою запобігання його подальшого відчуження та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене детектив просить суд накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні.
У судове засідання особа, яка подала клопотання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Власник майна про судове засідання не повідомлявся, оскільки розгляд такого здійснюється на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, при цьому слідчим суддею враховано, що в клопотанні наведено достатньо підстав, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна та для забезпечення виконання можливого рішення суду про таке.
На підставі ч. 1ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі особи, яка подала клопотання, оскільки її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали поданого клопотання, зважаючи на його доводи та обґрунтування, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За положеннями ч. 2 ст. ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ст. 61 Сімейного Кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, є особистою приватною власністю кожного з них.
З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.
Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.
Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.
За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.
Для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
З матеріалів клопотання та доданих до нього копій з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Відповідно до санкції ч.2 ст.364 КК України, за вчинення діяння, передбаченого зазначеною нормою, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
30.01.2019 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України
Надані слідчому судді докази (витяг з ЄРДР, повідомлення про підозру) свідчать про обґрунтованість такої підозри.
Детектив у своєму клопотанні просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 та на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до відомостей КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2019 за даними реєстрових книг та згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2006 ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності у рівних долях з його дружиною ОСОБА_11 належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 74,93 кв.м, тобто 1/2 її частини.

В зв`язку з цим слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про арешт майна є обгрунтованим.
При цьому слідчий суддя бере до уваги положення ч. 7 ст. 170 КПК України, згідно з яким арешт може бути накладено на майно, н яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, та у такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно.
Крім того, при розгляді клопотання слідчий суддя бере до уваги, що в даному проваджені потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування збитків на суму 228 844 303, 63 грн., які просять стягнути солідарно з двох осіб, в тому числі і з підозрюваного ОСОБА_6 , тому накладення арешту на належне підозрюваному майно буде відповідати меті кримінального провадження для забезпечення виконання такого позову в разі його задоволення.
Враховуючи, що детективом доведено необхідність накладення арешту на майно, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та на суть повідомленої підозри ОСОБА_6 , з метою збереження належного йому майна, та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення цивільному позивачу, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
В даному випадку, оцінивши наявні ризики та мету застосування арешту майна, слідчий суддя доходить висновку, що арешт на належне ОСОБА_6 майно слід накласти шляхом заборони розпоряджатись належним йому майном, та вважає, що саме такий захід втручання у права особи, підозрюваної у вчиненні злочину, буде відповідати вимогам розумності та співмірності обмеження права власності та буде достатнім для досягнення мети та відповідати завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 шляхом заборони його відчуження, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1