Справа № 314/3631/18
Провадження № 1-в/314/1147/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника колонії ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Палатка Хасинського району Магаданської області РФ, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримані одну малолітню дитину, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Раніше засудженого:
1) 31.10.2005 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 27.04.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.199, ч.1 ст.321, ст.69, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 31.10.2005 року, до відбуття 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 05.02.2015 року по відбуттю строку покарання;

3) 15.03.2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

По даній справі засуджений: 29.07.2016 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2016 року по набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 23.06.2016 року. Кінець строку: 29.05.2021 року.

Про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В :
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 надійшло клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.
Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, на строк який залишився.

Представник адміністрації установи не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Так, при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній з 20.02.2017 року відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)». Під час відбування покарання характеризується наступним чином: має 3 заохочення та мав 3 стягнення.

На виробництві установи працює на виробничій зоні ЦЕХ№1.

Не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу.

Не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно рекомендацій, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обовязковою підставою для заміни покарання більш м`яким засудженому, оскільки це є лише правом, а не обовязком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Рішенням комісії установи від 03.09.2018 року засудженому відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

До матеріалів справи додано довідку про те, що за даними інформаційно - пошукової системи «АРМОР», встановлено, що даний засуджений перебував у розшуку з метою уникнення рецидиву, йому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

За таких обставин на теперішній час суд не знаходить досить підстав для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 82 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала може бути оскарженна до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

13.11.2018