Провадження № 1-кп/734/3/19 Справа № 734/4208/17
В И Р О К

іменем України

22 березня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 та ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець кримінальне провадження, внесене 03.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Прилуцького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 25.07.2007 року Прилуцьким МРВ УМВС України в Чернігівській області, код платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.09.2017 близько 2 години ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку культури, що розташований по АДРЕСА_3 , з мотивів особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень умисно наніс ОСОБА_9 два удари кулаком в область обличчя, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, перелому верхньої щелепи, перелому нижньої щелепи, струсу головного мозку, синців на обличчі, які згідно висновку експерта за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав та дав показання, що він повністю підтримує показання, що давав під час судового засідання раніше. Він оборонявся і наче наніс рукою один удар в обличчя потерпілого, удар наносив як відмахувався. Він вважає себе не винним, так-як оборонявся, сприймав дії як реальну загрозу для свого життя, чотири невідомих, агресивно налаштованих, з кастетами, бітами б`ють автомобіль, він був вимушений захищатися. Він не згоден на застосування до нього амністії, так-як невинний і просить суд його виправдати.
До зміни обвинувачення, обвинувачений дав наступні показання.
Під вечір, він вже числа не пам`ятає вони приїхали в гості до ОСОБА_11 в с. Новий Шлях. Потім поїхали в місцевий будинок культури, звідти на заправку, потім знову в будинок культури. Біля будинку культури була компанія і їм запропонували випити, але вони відмовилися. Потерпілий випив в них воду, йому зробили зауваження. Потім вони повернулися втрьох в одного був кастет, в другого біта і в третього ланцюг. Потерпілий відірвав на їхньому автомобілі дзеркало і кинув його на лобове скло автомобіля, потім вдарив його, в нього в руках було щось схоже на кастет, він також вдарив декілька раз потерпілого. Потерпілий замахнувся правою рукою, він ухилився, потім потерпілий вдарив його правою рукою в лице, перший удар був в переносицю потерпілому лівою рукою, другий удар правою рукою в груди. Потім він почав тікати від потерпілого і відчув удар, хто ударив він не бачив. Він удару він впав і пам`ятає, як друзі привели його до тями. Він інвалід третьої групи, в нього болить спина, він активно рухатись не може. Він удари наносив з метою самозахисту. Потерпілий був агресивно налаштований, нецензурно висловлювався. Пізніше в м. Прилуках він звернувся до лікаря, сказав, що болить спина, про бійку нічого не говорив, лікувався амбулаторно. Чому не звернувся до правоохоронних органів, він не знає.
Незважаючи на повного не визнання своє вини обвинуваченим, його вина підтверджується іншими доказами по справі дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, що в той вечір біля будинку культури вони випили по сто грамів і пішли танцювати. Потім під`їхали ці хлопці, потім вони поїхали і через деякий час знову приїхали. На капоті їхнього автомобіля стояла пляшка з водою, він попросив попити, йому дозволили і він випив води. На нього почав кричати водій, що він п`є воду з «горла». Потім вони поїхали в центр села, щоб купити води, але кафе вже було закрите і вони повернулися до будинку культури. Кобижча почав лаятися з ОСОБА_12 . Він стояв осторонь і відчув удар в лице, в дарив його обвинувачений і потім ще раз добавив, він впав від ударів і втратив свідомість. До тями прийшов вже як хлопці привезли його на мотоциклі до дому. Він не відривав дзеркало в автомобілі і не бив лобове скло і щоб хтось розбив також не бачив. Обвинуваченому ударів не наносив і як вони від`їжджали також не бачив, так-як лежав без свідомості. Обвинувачений стрибнув з ганку і вдарив його правою рукою в обличчя. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, покарання нехай суд призначить не пов`язане з позбавленням волі.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання, що з потерпілим він знайомий. Спочатку вони, він, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були в ОСОБА_16 в гаражі. Потім поїхали і в будинку культури танцювали. Під`їхали хлопці, в них теж була горілка, потроху випили. ОСОБА_14 попив води з пляшки і водій зробив йому зауваження. Вони поїхали в центр села, щоб купити води, але там було закрито і вони повернулися до будинку культури. Кобижча почав лаятися з ОСОБА_12 . Обвинувачений вдарив ОСОБА_16 кулаком в обличчя, той впав, потім він вдарий його, від удару він впав і його почали бити ногами. Він бачив, як обвинувачений вдарив ОСОБА_17 , так-як був від них метрів за три. Обвинувачений стояв на ганку і з розгону наніс удар правою рукою в ліву частину обличчя ОСОБА_18 . Потім вони відвезли на мотоциклі МТ ОСОБА_16 до дому. Йому також злами одне чи два ребра, але він нікуди з цього приводу не звертався. В них в руках нічого не було і при ньому ніхто автомобіля не бив.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні дав показання, що потерпілий його знайомий, обвинуваченого бачив тільки раз. В той вечір вони взяли з собою пляшку горілки, випили і танцювали в будинку культури. Потім під`їхали ці хлопці, потім поїхали і знову приїхали. Потерпілий підійшов і попив з їхньої пляшки воду, йому водій зробив зауваження. Лайка була не довго. Обвинувачений вдарив потерпілого, бив на льоту з ганку, правою рукою в ліву частину обличчя, від удару потерпілий впав і лежав. Потім обвинувачений вдарив його ногою в живіт. Він від болю впав. Все відбулося швидко, авто поїхало. Вони довезли ОСОБА_16 до дому. Він був побитий, голова в крові, майже не розмовляв. В них в руках нічого не було.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання, що обвинувачений його брат, потерпілого він не знає. Він був у Новому Шляху з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Вони стояли біля місцевого будинку культури і спілкувалися. Вийшов потерпілий і попив з їхньої пляшки без дозволу воду, ОСОБА_24 зробив йому зауваження, потерпілий пішов, а потім повернувся разом з іншими. В нього в руках був кастет, в іншого предмет схожий на біту, а в третього ланцюг. Потерпілий матюкався і відірвав на їхньому авто дзеркало і кинув лобове скло, а потім вдарив ОСОБА_25 в область голови, ОСОБА_25 впав. Вони відтягнули потерпілого, а ОСОБА_25 привели до тями. Він у потерпілого ніяких тілесних ушкоджень не бачив і щоб ОСОБА_25 наносив удари потрепілому також не бачив.
Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні дав показання, що обвинувачений його рідний брат, з потерпілим незнайомі. Вони приїхали в село до знайомого ОСОБА_23 . Потім поїхали до місцевого будинку культури. До них підійшов потерпілий і почав пити воду з їхньої пляшки, він йому зробив зауваження. Потерпілий пішов, а потім повернувся з іншими, в нього в руках було щось схоже на кастет, в іншого ланцюг. Потерпілий відірвав дзеркало на їхньому автомобілі і кинув в лобове скло. Потім він напав на брата, той захищався, від удару ОСОБА_25 впав і був без свідомості, вони його приводили до тями. Потім вони забрали брата і на автомобілі поїхали. Все відбулося швидко в секунди. Щоб ОСОБА_25 наносив удари потерпілому він не бачив. Освітлення біля будинку культури було, можна було розгледіти. На досудовому розслідуванні він не говорив, що брат ударив потепілого в обличчя. Протокол допиту підписував не читаючи.
Свідок Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні дав показання, що з обвинуваченим та потерпілим він знайомий. Хлопці зателефонували і заїхали до нього в гості. Біля будинку культури почалася перепалка і він зрозумів, що буде бійка. Поки він говорив з ОСОБА_12 то нічого не бачив, хотів всіх заспокоїти, але нічого не вийшло. Він тільки пам`ятає, як ОСОБА_25 посадив в авто, а також відірване дзеркало і пішов до дому. Де був ОСОБА_14 він не бачив.
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні дала показання, що вона проводила досудове розслідування по даному кримінальному провадженню. Обвинувачений приїхав разом зі свідками. Вона йому оголосила підозру, роз`яснила права на захист, він все особисто підписував. Підпис на своєму екземплярі він хоче ставить, а хоче не ставить.
Згідно висновку експерта №150 (по медичним документам) від 17 листопада 2017 року - у потерпілого ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому верхньої щелепи, перелому нижньої щелепи, струсу головного мозку, синців на обличчі, які могли виникнути внаслідок дії тупого твердого предмета по механізму удару, у тому числі внаслідок нанесення одного удару рукою, ногою обличчя в строк 03.09.2017, та за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження /а.с. 177-178/.

Судово-медичний експерт ОСОБА_29 допитаний в судовому засіданні для роз`яснення висновку експерта №150 (по медичним документам) від 17 листопада 2017 року, дав показання, що експертизу він проводив на основи медичних документів. Верхня щелепа включає в себе і перелом носа. Удар міг бути нанесений рукою, ногою, це також тупі тверді предмети, але з якою силою і в якому положенні був нанесений удар встановити не можливо. Час він брав з постанови слідчого. Що потерпілий говорив, те в карточці і записували. В такому стані люди можуть путати час, а лікар пише зі слів пацієнта. З такими травмами він міг ходити, але говорити міг з труднощами.
Аргументи захисника обвинуваченого про недопустимість доказів в порядку ст. 89 КПК України, а саме висновку експерта №150 (по медичним документам) від 17 листопада 2017 року є безпідставними, так-як вказаний доказ здобутий відповідно до процесуальних правил та відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з іншими доказами по справі в їх сукупності.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає, що не визнання своєї вини в судовому засіданні в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, направлена на ухилення від відповідальності за скоєний злочин та покращення свого процесуального становища, так-як він розуміючи, що скоїв злочин, за якій передбачено покарання, в тому числі і у виді позбавлення волі на строк до трьох років, дає в судовому засіданні показання, що він не скоював злочину, в якому його обвинувачують.
Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_26 , так-як дані свідки є рідними братами обвинуваченого і суду зрозуміло їх намагання покращити його процесуальне становище . Їх показання спростовуються іншими доказами по справі, до яких суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи.
Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи. Докази, покладені судом в обгрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.
Таким чином, наявні у справі докази, повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину. Докази, покладені судом в обгрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України доведена повністю, його дії на досудовому розслідуванні правильно кваліфіковано, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеного інспектором Козелецького РС з питань пробації, вивчалась особистість обвинуваченого, так ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому не повязане з позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів, та з застосуванням ст.. 75 та 76 КК України.

Обвинувачений підпадає під дію Закону України "Про амністію в 2016 році", але суд не вправі застосувати до нього вказаний закон, так-як обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього амністії, а відповідно до ст. 10 ЗаконуУкраїни "Про амністію в 2016 році"- застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Позов прокурора в інтересах Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» про стягнення з обвинуваченого витрат пов`язаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 18114,96 гр. підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно довідки вартості одного ліжко-дня в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» за вересень жовтень 2017 року, на лікування ОСОБА_9 , який перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 03.09.2017р. по 27.09.2017 рок у/24 ліжко-дні/ та в стоматологічному відділенні з 28.09.2017 року по 24.10.2017 року /26 ліжко-днів/ становить за весь період лікування 18114,96 грн. /а.с. 54/.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілим до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином то позов в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 4744 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі у відповідності до вимог ч.1 ст. 1166 та ч.1 ст. 1195 ЦК України, так-як підтверджується наданими доказами, а саме медичними документами та платіжними документами /а.с.33-43/.

Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приймає до уваги доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди, оскільки спричинення позивачу моральних страждань, порушення його звичного способу життя, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що внаслідок протиправної дій відповідача потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, і в зв`язку з цим зазнав фізичного болю, певний час був вимушений проходити лікування, що позбавило звичайного циклу його життя, пристосування до негативних умов існування, цим враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань, істотність і наслідки вимушених змін у її життєвих стосунках.

В зв`язку з цим суд вважає за необхідне, виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму у розмірі 25000 грн., вважаючи, що відшкодування шкоди в такому розмірі відповідає суті позовних вимог, характеру діяння відповідача та характеру і глибині моральних страждань позивача. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, арешти на майно не накладалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
З застосуванням ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків: НОМЕР_2 , на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» (14029, м. Чернігів, вул. Волковича,25, , р/р 0001 в ГУДКСУ в Чернігівські області, МФО 853592, ) кошти в сумі 18 114,96 грн. (вісімнадцять тисяч сто чотирнадцять гривень дев`яносто шість копійок), витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_9 4744 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою в той же строк після отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1