Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали за клопотанням слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 за апеляційною скаргою процесуального керівника ? прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001475 від 12 березня 2019 року стосовно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 строком на 60 днів та при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначити її розмір десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонено ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали до 14 травня 2019 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі, встановлено до 14 травня 2019 року.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 покликається на незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що слідчий суддя постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував характер вчиненого злочину, особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зазначає, що на розгляді в Рівненському міському суді перебувають обвинувальні акти стосовно ОСОБА_6 , які скеровано 28 грудня 2018 року по обвинуваченню у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, та 22 січня 2019 року по обвинуваченню у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України. Під час дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год.00 хв. строком до 25 березня у межах кримінального провадження № 0000433, останній знову вчинив злочин.
Вказує, що відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів свідчить про те, що грошові кошти на проживання ОСОБА_6 отримує шляхом вчинення злочинів, про що свідчить системність їх вчинення ним. Також з`ясовано, що підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше відбував покарання в установах виконання покарань, без реєстрації місця проживання, тобто у останнього відсутні соціальні зв`язки та стримуючі фактори від продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового розслідування. Зазначає, що наведені обставини обгрунтовано підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому, будучи не ізольованим від суспільства ОСОБА_6 може вчиняти інші злочини, у зв`язку з чим, більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, та при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави визначити її розмір 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
З матеріалів за даним клопотанням слідчого вбачається, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання в порядку ст. 194 КПК України встановив, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001475 від 12 березня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. 12 березня 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 13 березня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та обираючи щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, слідчим суддею враховано та оцінено в сукупності, що ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, хворіє гепатитом С, проживає разом з матір`ю, якій 68 років, вчинений злочин не є тяжким, вартість викраденого майна на момент розгляду клопотання не встановлена та, мотивовано своє рішення тим, що слідчий в клопотанні, а прокурор при його розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не надано та не доведено.
На думку колегії суддів, слідчий суддя, за належного врахування всіх обставин, прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного є недоцільним.
При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді прокурором не надано і суду апеляційної інстанції достатніх доказів про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, і зазначених в клопотанні слідчого (п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
В судовому засіданні апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_6 ствердив, що не порушує і не має наміру порушувати покладені на нього ухвалою слідчого судді обов`язки, вказавши, що за період застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він лише один раз залишав житло, у зв`язку з викликом слідчого. Зазначив, що проживає з матір`ю, допомагає їй, зокрема і в побуті, оскільки остання отримала травму «вивих плеча». Живе за рахунок доходу матері.
Відповідно до долученої підозрюваним характеристики ОСОБА_9 , 1952 року народження, матері ОСОБА_6 , яка на даний час хворіє, останній проживає з матір`ю останні 5 років, підтримує і допомагає в побуті, за час проживання підозрюваного скарг від сусідів не надходило.
Захисник ОСОБА_7 при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді вказав на позитивну характеристику ОСОБА_6 за місцем проживання, долучивши характеристику від мешканців гуртожитку за адресою проживання підозрюваного, про те, що раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не ухиляється від органів досудового розслідування та суду, не порушує покладені на нього обов`язки, інкримінований злочин не є тяжким, вартість викраденого майна на даний час не встановлена, зазначивши про відсутність підстав для зміни застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу.
За наведеного доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки ні в суді першої інстанції, ні апеляційної прокурором не доведено обставин недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків слідчого судді.
Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3