Справа № 201/3089/19
Провадження №1-кс/201/1911/2019
У Х В А Л А
Іменем України

20 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 18 лютого 2019 року, поданого в межах кримінального провадження № 0000553 від 14 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання від 18 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 00000553 від 14 червня 2018 року.

В обґрунтування скарги вказує, що 18 лютого 2019 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до прокурора Дніпропетровської області з клопотанням про витребування з слідчого відділення Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та доручення подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000553 від 14 червня 2018 року слідчим центрального апарату Державного бюро розслідувань; доручення виконання обов`язків процесуального керівника у даному кримінальному провадженні прокурору відповідного підрозділу прокуратури.

Починаючи з 28 лютого 2019 року і закінчуючи 10 березня 2019 року на ім`я адвоката ОСОБА_6 не надходило жодного документа, який би свідчив про розгляд його клопотання від 18 лютого 2019 року.

Заявник вважає, що прокурор Дніпропетровської області зобов`язаний був розглянути по суті його клопотання у порядку ст. 220 КПК України у строк не більше трьох днів з моменту його подання і прийняти відповідну постанову.

Враховуючи викладене, заявник просить слідчого суддю зобов`язати прокурора Дніпропетровської області розглянути його клопотання в порядку ст. 220 КПК України і повідомити адвоката ОСОБА_6 про результати його розгляду.

Заявник надав суду заяву з проханням скаргу задовольнити, у звязку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Встановлено, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 із клопотанням від 18 лютого 2019 року про про витребування з слідчого відділення Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та доручення подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000553 від 14 червня 2018 року слідчим центрального апарату Державного бюро розслідувань; доручення виконання обов`язків процесуального керівника у даному кримінальному провадженні прокурору відповідного підрозділу прокуратури, яке відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошти було отримано прокуратурою Дніпропетровської області 21 лютого 2019 року.

Станом на день розгляду скарги, відомостей, щодо розгляду вищевказаного клопотання у розпорядження слідчого судді не надано.

Отже, клопотання адвоката ОСОБА_6 дійсно не розглянуто у порядку ст. 220 КПК України і заявник вважає це бездіяльністю прокурора області, яка може бути оскаржена судді слідчому у порядку ст. 303 КПК України.

Дослідивши зміст клопотання, питання, які у ньому порушені, слід дійти до висновку, що думка заявника щодо обов`язку розгляду клопотання адвоката ОСОБА_6 прокурором області у порядку ст. 220 КПК України є помилковою.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Щодо повноважень прокурора як процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Частиною 2 статті 36 КПК України окреслені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Так, він уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру тощо.

З аналізу повноважень прокурора можна дійти висновку, що функція процесуального керівника полягає у реалізації конституційної функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудовий розгляд, організації процесу досудового розслідування, визначенні напрямів розслідування, координації процесуальних дій, сприянні створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпеченні додержання у процесі розслідування вимог законів України.

За приписами ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається і змінюється керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Тобто, після призначення процесуальним керівником прокурор наділяється повноваженнями на здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Повноваження процесуального керівництва визначені вищенаведеною нормою ч. 2 ст. 36 КПК України.

Щодо порядку розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим, прокурором має здійснюватися в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111, 112 КПК, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення. У цьому повідомленні зазначаються такі відомості: прізвище та посада слідчого, прокурора; адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; підпис (ст. 112 КПК).

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню сторони захисту або потерпілого слідчий або прокурор повинен виконати вимоги ст. 220 КПК України, оскільки у разі не розгляду у передбачений законом строк клопотання сторони захисту, у останньої настає право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора до слідчого судді, який у відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з дослівного тлумачення норми ст. 220 КПК України слідчим або прокурором повинна прийматися постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Щодо повноважень прокурора області.

Повноваження керівника регіональної прокуратури (в цьому випадку прокурора області) означені у ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII. Так, керівник регіональної прокуратури: 1) представляє регіональну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 2) організовує діяльність регіональної прокуратури; 3) призначає на посади та звільняє з посад прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку; 4) затверджує акти з питань, що стосуються організації діяльності регіональної прокуратури; 5) у десятиденний строк з моменту вивільнення посади повідомляє Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у регіональній прокуратурі; 6) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів регіональної прокуратури; 7) призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; 8) у встановленому цим Законом порядку на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів приймає рішення про застосування до прокурора регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або щодо неможливості подальшого перебування його на посаді прокурора; 9) контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства та інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; 10) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.

Керівник регіональної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

Повноваження керівника регіональної прокуратури також визначені ч. 4, 5 6 цієї статті. Так, керівник регіональної прокуратури має право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Керівник регіональної прокуратури своєю вмотивованою постановою має право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Також, керівник регіональної прокуратури, при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування має право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України керівник регіональної прокуратури продовжує строк досудового розслідування до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК керівником регіональної прокуратури здійснюється письмове повідомлення про підозру адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові.

З окресленого обсягу повноважень прокурора випливає, що закон виокремлює повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням і повноваження керівника регіональної прокуратури.

Підсумовуючи викладене, слід дійти до такого висновку.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання у кримінальному провадженні під час досудового розслідування подається прокурору, який відповідно до ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурор області, який не є стороною у кримінальному провадженні, не є процесуальним керівником у ньому, не наділений правом розглядати клопотання у порядку ст. 220 УПУ України.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Водночас, згідно з п. 1 абз. 3 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурором вищого рівня для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури є керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обовязків.

З огляду на вищезазначене, скарга адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 18 лютого 2019 року, поданого в межах кримінального провадження № 0000553 від 14 червня 2018 року не підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 18 лютого 2019 року, поданого в межах кримінального провадження № 0000553 від 14 червня 2018 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1