Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1344/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілої: ОСОБА_14
представника потерпілої: ОСОБА_15

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за п.п.4, 6 ,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України , яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростеня Житомирської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24 червня 2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України до 6 місяців позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 1 рік; 12 грудня 2013 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.187 ч.2 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та 9 вересня 2016 року звільненого умовно-достроково з невідбутою частиною покарання на 1 рік 1 місяць, -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених передбачених ст.ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 12, 187 ч.4, 289 ч.3 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання:
- за ст.ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 12 Кримінального кодексу України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
- за ст.187 ч.4 Кримінального кодексу України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
- за ст.289 ч.3 Кримінального кодексу України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Згідно зі ст.70 ч.1 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_10 ухвалено призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст.70 ч.4 Кримінального кодексу України до призначеного покарання приєднано не відбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2013 року та остаточно ОСОБА_10 ухвалено призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено вираховувати з 16 грудня 2016 року, тобто з моменту його затримання.
Ухвалено зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з моменту його затримання, з 16 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_10 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити незмінним, але не пізніше ніж до 3 серпня 2018 року.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Коростеня Житомирської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 Кримінального кодексу України, -

визнано виннним у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 12, 187 ч.4, 289 ч.3 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за ст.ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 12 Кримінального кодексу України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
- за ст.187 ч.4 Кримінального кодексу України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
- за ст.289 ч.3 Кримінального кодексу України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Згідно зі ст.70 ч.1 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_11 ухвалено призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено вираховувати з 16 грудня 2016 року, тобто з моменту його затримання.
Ухвалено зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_11 з моменту затримання, з 16 грудня 2016 року до 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_11 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити незмінним, але не пізніше ніж до 3 серпня 2018 року.
Ухвалено Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі по 3217 (три тисячі двісті сімнадцять) гривень 94 копійки з кожного.
Речові докази: марлеві тампони зі змивом бурого кольору, уламки механізму замка живлення, ніж, чохол до мобільного телефону, викрутку, пару шкіряних рукавичок (які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області) ухвалено знищити.
Речові докази: автомобіль марки "ЗАЗ-DAEWOO" моделі Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "ЗАЗ-DAEWOO" моделі Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_16 , які передані під розписку потерпілій ОСОБА_14 ухвалено залишити потерпілій.
Речові докази: зимові кросівки, чорну утеплену куртку з платівки, спортивні штани та жилет на блискавці з капюшоном (особистий одяг ОСОБА_10 ), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області ухвалено повернути ОСОБА_10 .
Речові докази: кросівки, чорну утеплену куртку з платівки, джинси та светр (особистий одяг ОСОБА_11 ), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області ухвалено повернути ОСОБА_11 .
Речові докази: куртку, светр, футболку, труси, кальсони, штани з ременем, шкарпетки та черевики (особистий одяг ОСОБА_16 ), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області та є в непридатному стані ухвалено знищити.

Згідно вироку суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнані винними та засуджені за те, що близько 23-ї години 15 грудня 2016 року, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , знаходячись поблизу закладу "Кафе-бар", що по вул. Мельника, 14-В у м. Коростені Житомирської області, вирішили вчинити розбійний напад, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки "ЗАЗ-DAEWOO" та умисне вбивство ОСОБА_16 , з корисливих мотивів та з особливою жорстокістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 у вказаний час та місці за попередньою змовою з ОСОБА_11 , сіли до автомобіля марки "ЗАЗ-DAEWOO", державний номерний знак НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_16 , виконуючого послуги перевезення пасажирів, та поїхали з останнім по дорозі в напрямку с. Іскорость Коростенського району Житомирської області.
Під час руху, цього ж дня біля 23.30 години, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , проїжджаючи повз водойми під назвою "Московський кар`єр" між селами Іскорость та Ходачки Коростенського району Житомирської області, з надуманих мотивів, зупинили автомобіль на відстані близько 200 метрів від водойми, де разом з ОСОБА_16 вийшли з автомобіля та продовжуючи свої злочинні дії, направленні на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , нанесли численні удари руками по всьому тілу потерпілого, а також ОСОБА_10 , за допомогою пластикової частини викрутки, взятої в автомобілі, під час того, як ОСОБА_11 , наступом ноги на шию утримував ОСОБА_16 , заподіяв множинні тілесні ушкодження по тулубу та кінцівках.
Реалізовуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, умисно заволоділи майном потерпілого ОСОБА_16 , а саме: грошима в сумі 200 гривень, мобільним телефоном марки "Nokia" вартістю 1316 гривень 67 копійок з картою пам`яті формату "MicroSD" об`ємом 16 Гб, вартістю 126 гривень 67 копійок, заподіявши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 1643 гривні 34 копійки.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаним із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , умисно, незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем марки "ЗАЗ-DAEWOO", моделі Т13110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 71209 гривень, яким користувався ОСОБА_16 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.03.2016, привівши його в рух.
В цей час потерпілий ОСОБА_16 , намагаючись втекти, став бігти через ґрунтову дорогу в бік поля, де на відстані близько 150 метрів від місця скоєння злочину його наздогнали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У подальшому, діючи спільно, з метою реалізації об`єднаного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_16 , з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 нанесли численні удари руками та ногами по тілу і голові потерпілого. Під час спричинення зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 ножа, взятого в автомобілі, після чого останній наніс цим ножем 25 колото-різаних ран в життєво важливі органи ОСОБА_16 , внаслідок чого ОСОБА_16 помер. Тобто ОСОБА_10 і ОСОБА_11 умисно протиправно заподіяли смерть іншій людині з особливою жорстокістю.
У подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не змогли розпорядитися автомобілем марки "ЗАЗ-DAEWOO", моделі Т13110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку із заклиненням керма.
В ході розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та умисного вбивства з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: 7 саден в ділянках лоба, лобно-скроневій, в проекції вилиці зліва і над лівою бровою; 3 подібних садна на переніссі, спинці носа; 3 подібних садна ззовні верхньої повіки і у внутрішньому куті повік лівого ока; садно на межі з лівим крилом носа; обширне садно в ділянках правої скроні, правої вилиці і частині правої щоки до межі з передньою поверхнею вушної раковини; садно подібне вище описаним, обширне, в середній частині правої щоки до межі з кутом рота, в проекції кута нижньої щелепи справа і передньої поверхні верхньої треті шиї; садно подібне вище описаному в ділянці підборіддя зліва; обширні крововиливи по всій поверхні кайми і на видимих ділянках слизової оболонки верхньої губи на всьому протязі; подібні крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи і по її каймі зліва; наскрізна рана, в проекції верхньої губи зліва по каймі і слизовій оболонці; наскрізна рана в проекції лівого кута рота обширний синець по передній поверхні правої вушної раковини; подібний синець по передній поверхні середньої частини лівої вушної раковини; подібний синець по задній поверхні лівої вушної раковини; крововиливи: в м`яких тканинах голови з внутрішньої поверхні - в лобній ділянці зліва, в тім`яних ділянках з правої і лівої сторін; у вигляді рідкої темної крові до 100 мл під твердою мозковою оболонкою на дні задньої черепної ямки; в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку. Синець по передній поверхні грудної клітки, в проекції тіла грудини верхньої треті; 2 подібних синця по боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 5- 12 ребер по пахвинним лініям; 2 подібних синця по боковій поверхні грудної клітки зліва, в проекції 7-11 ребер по пахвинним лініям; 3 садна (смугастої форми) на підборідді зліва під нижньою губою; 2 садна (смугасті) на фоні синця по передній поверхні грудної клітки, в проекції тіла грудини верхньої треті; 5 саден (смугастої форми) на ділянці між середньою і задньою пахвинними лініями, в проекції 7-12 ребер правої бокової поверхні грудної клітки; 3 подібних садна по зовнішній поверхні верхньої треті правого передпліччя і в проекції правого плечового суглобу; 6 подібних саден по зовнішній поверхні середньої треті правого стегна; 17 саден по зовнішній поверхні лівого стегна у всіх третях; 12 подібних саден по передній поверхні нижньої треті лівого стегна.
Різані рани (лінійні): в ділянці лоба зліва, на межі з волосистою частиною голови; в лівій скроневій ділянці; в ділянці лівої вилиці; в лівій скронево-тім`яній області; в проекції козелка передньої поверхні лівої вушної раковини; у верхній частині задньої поверхні лівої вушної раковини; в нижній частині підборіддя зліва на межі з передньою поверхнею шиї; на підборідді справа; по правій боковій поверхні грудної клітки в проекції 7 ребра по середній пахвинній лінії; по зовнішній поверхні верхньої треті правого стегна; колото - різані рани (№19, №20, №21) по зовнішній поверхні верхньої і середньої треті лівого стегна; (№22, №23, №24, №25) - у зовнішньому нижньому квадранті правої сідниці. Проникаючі колото - різані рани: № 1 - по передній поверхні грудної клітки зліва, по середньо-ключичній лінії (умовно) в проекції 3-4 ребер; № 2 - розташовується в проекції 4-5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва, подібна рані № 1, паралельна; №3, №4 - в проекції 4-5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва, подібні рані №2, паралельні їй, розташовані по одній умовній лінії; № 5 - по середній ключичній лінії, в проекції 5 ребра і соскового кружальця лівої грудної залози; № 6 - по середній ключичній лінії, в проекції 6 ребра зліва; № 7 - по середній ключичній лінії, в проекції 9-10 ребер зліва; № 8 - між грудиною і середньо-ключичною лініями зліва в проекції 3-4 ребер; № 9 - по грудинній лінії, в проекції 4-5 ребер зліва; № 10 - по грудинній лінії в проекції 5-6 ребер зліва; № 11 - між грудниною і середньо-ключичною лініями в проекції 6-7 ребер; № 12 - до середини від середньо-ключичної лінії в проекції 12 ребра зліва і на межі з епігастральною областю живота; № 13 - паралельна рані № 12, на межі 12 ребра зліва; № 14 - по передній поверхні живота зліва на відстані 4 см до зовні від пупочного кільця; № 15 - подібна вище описаній рані № 8, по передній поверхні грудної клітки з права в проекції 3-4 ребер по середній ключичній лінії; № 16 - подібна вище описаній рані № 9, по грудинній лінії справа в проекції 5-6 ребер; № 17 - подібна рані № 12, № 13, розташована по одній умовній лінії в правій єпігастральній області живота; № 18 - подібна вище описаній, розташована по грудинній лінії з права, епігастральної області справа і в проекції печінки, паралельна рані № 17. Темно-червоні крововиливи в м`які тканини тіла грудини, глибиною просякнення більш 0,1 см. Подібні крововиливи в м`які тканини, реберні м`язи, плевру і по ходу ран і ранових каналів в проекції 1-12 ребер зліва, 4-8 ребер справа по всім анатомічним лініям грудної клітки (умовно) передньої і бокових поверхонь. Подібні крововиливи в м`які тканини за черевного простору, черевини, сальних, брижу тонкого кишечнику, стінки петель кишечнику, в стінки черевної аорти і легеневої артерії, в серцеву сорочку, оболонки серця, плевру легенів. Рана № 1 (по передній поверхні грудної клітки зліва, по середньо-ключичній лінії, в проекції 3-4 ребер) - відповідають ушкодження підшкірно-жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври, відповідного сегменту верхньої долі лівої легені. Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,6 см. Всі вище вказані ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаній рані на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою в зоні ранового каналу 1,6 см; відстань від пристінкової плеври до передньої реберної поверхні верхньої долі лівої легені приблизно 2 см. Таким чином загальна довжина ранового каналу в межах 9 см. Хід ранового каналу по відношенню до сторін і поверхонь тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступний: рановий канал починається вхідною раною на шкірі передньої поверхні грудної клітки зліва іде по направленню спереду назад і зверху вниз, справа наліво, підшкірно-жировий шар, міжреберні м`язи 2-3 ребер, пристінкову плевру, тканину верхньої долі лівої легені (наскрізь). Ранам: № 2 (в проекції 4-5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва) і № 3 (в проекції 4- 5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва) - відповідають ушкодження підшкірно-жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври, відповідних сегментів верхньої долі лівої легені. Достовірно визначити дані сегменті не представляється можливим, із-за колапсу легені (остання спала, зменшена в розмірах, обезкровлена, безповітряна). Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,6 см - 1,8 см. Всі вище вказані ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаним ранам на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою в зоні ранового каналу 1,6 см; відстань від пристінкової плеври де передньої реберної поверхні верхньої долі лівої легені приблизно 2 см. Таким чином загальна довжина ранових каналів в межах 9 см. Хід ранових каналів по відношенню до сторін і поверхонь тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступний: ранові канали починаються вхідними ранами на шкірі передньої поверхні грудної клітки зліва та ідуть по направленню спереду назад і зверху вниз, справа наліво, підшкірно-жировий шар, міжреберні м`язи і - 3 ребер, пристінкову плевру, тканину верхньої долі лівої легені (наскрізь) Ранам № 4 (в проекції 4-5 ребер по середньо-ключичній лінії зліва) і № 5 (по середній ключичній лінії, в проекції 5 ребра і соскового кружальця ліво грудної залози) відповідають ушкодження підшкірно-жирового шару міжреберних м`язів, пристінкової плеври, відповідних сегментів верхньої долі лівої легені. Достовірно визначити дані сегменті не представляється можливим із колапсу легені (остання спала, зменшена в розмірах, обезкровлена безповітряна). Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,6 см - 1,8 см. Всі вище вказані ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаним ранам на шкірі. Товщина м`яких тканин разом міжреберним м`язом і пристінковою плеврою в зоні ранових каналів 1,6 см і 1,8 см; відстань від пристінкової плеври до передньої реберної поверхні верхньої долі лівої легені приблизно 2 см. Таким чином загальна довжина ранових каналів в межах 9-10 см. Хід ранових каналів по відношенню до сторін поверхонь тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступні ранові канали починаються вхідними ранами на шкірі передньої поверх: грудної клітки зліва по направленню з переду назад і зверху вниз, справа наліво, підшкірно-жировий шар, міжреберні м`язи 4-5 ребер, пристінкову плевру, тканину верхньої долі лівої легені (наскрізь). Ранам: № 6 (по середній ключичній лінії, в проекції 6 ребра зліва) і № 7 (по середній ключичній лінії, в проекції 9-10 ребер зліва) - відповідають ушкодження підшкірно жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври, серцевої сумки, верхівки серця. Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,9 см. Всі названі ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаній рані (№6) на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою з зоні ранового каналу - 1,6 см; відстань від пристінкової плеври до верхівки серця 4 см, від передньої до задньої поверхні серця 2,2 см; від задньої поверхні серця до нижньої долі лівої легені 2 см. Таким чином загальна довжина ранового каналу в межах 9-10 см. Хід ранового каналу по відношенню к сторонам і поверхням тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступний: рановий канал починається вхідною раною на шкірі передньо бокової стінки грудної клітки, іде в направленні спереду назад зверху вниз через підшкірно жировий шар, між реберні м`язи між 5-6 ребрами, пристінкову плевру, навколосерцеву сумку, серце в області верхівки (наскрізь). Рані (№7) на шкірі бокової поверхні грудної клітки зліва відповідають ушкодження підшкірно жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври. Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 7 см. Всі названі ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаній рані на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою з зоні ранового каналу - 1,8 см; відстань від пристінкової плеври до нижньої долі лівої легені 2 см. Таким чином загальна довжина ранового каналу в межах 4-5 см. Хід ранового каналу по відношенню к сторонам і поверхням тіла людини в горизонтальному положенні тіла наступний: рановий канал іде в направленні спереду назад зверху вниз через підшкірно жировий шар, між реберні м`язи між 9-10 ребрами, пристінкову плевру, нижню долю лівої легені. Ранам: № 8 (між грудиною і середньо-ключичною лініями зліва в проекції 3-4 ребер) і № 9 (по грудинній лінії, в проекції 4-5 ребер зліва) - відповідають ушкодженню підшкірно жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври, дуги аорти і правої легеневої артерії, верхівки серця. Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,9 см. Всі названі ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаній рані (№8) на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою з зоні ранового каналу - 1,6 см; відстань від пристінкової плеври до верхівки серця 4 см, від передньої до задньої поверхні серця 2,2 см; від задньої поверхні серця до нижньої долі лівої легені 2 см. Таким чином загальна довжина ранового каналу в межах 9 см. Хід ранового каналу по відношенню к сторонам і поверхням тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступний: рановий канал починається вхідною раною на шкірі передньої стінки грудної клітки, іде в направленні спереду назад зверху вниз через підшкірно жировий шар, між реберні м`язи між 5-6 ребрами, пристінкову плевру, дугу аорти і праву легеневу артерію, серце в області верхівки (№ 9) відповідають ушкодження підшкірно жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври середньої долі правої легені у зовнішніх сегментах, правої легеневої артерії, верхівки серця. Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,9 см. Всі названі ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаній рані (№9) на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою з зоні ранового каналу - 1,6 см: відстань від пристінкової плеври до верхівки серця 4 см, від передньої де задньої поверхні серця 2 см; від задньої поверхні серця до нижньої долі лівої легені 2 см. Таким чином загальна довжина ранового каналу в межах 8 см. та ранового каналу по відношенню к сторонам і поверхням тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступний: рановий канал починається вхідною раною на шкірі передньої стінки грудної клітки, іде в направленні спереду назад зверху вниз через підшкірно жировий шар, між реберні м`язи між 5-6 ребрами, пристінкову плевру, середню долю правої легені, праву легеневу артерію. Ранам: № 10 (по грудинній лінії в проекції 5-6 ребер зліва) і № 11 (між грудинною і середньо-ключичною лініями в проекції 6-7 ребер зліва) відповідають ушкодженню підшкірно жирового шару, міжреберних м`язів пристінкової плеври, нижньої доли лівої легені, серцевої сумки, верхівки серця Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,9 см Всі названі ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаний ранам на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом пристінковою плеврою в зоні ранового каналу - 1,6 см; відстань від пристінкової плеври до верхівки серця 4 см, від передньої до задньої поверхні серця 2,2 см; від задньої поверхні серця до нижньої долі лівої легені 2 см Таким чином, загальна довжина ранових каналів в межах 9-10 см. Хід ранових каналів по відношенню к сторонам і поверхням тіла потерпілого і горизонтальному положенні тіла наступний: ранові канали починаються вхідними ранами на шкірі передньої стінки грудної клітки, в направленні спереду назад зверху вниз через підшкірно жировий шар, міжреберні м`язи між 5-6 і 6-7 ребрами, пристінкову плевру, нижню долю лівої легені навколосерцеву сумку, серце в області лівого шлуночка серця. Рані № 12 (де середини від середньо-ключичній лінії в проекції 12 ребра зліва і на межі : епігастральною областю живота) - відповідають ушкодження підшкірне жирового шару живота, м`язів, черевини, наскрізної рани ободової кишки, лівої нирки. Хід ранового каналу по відношенню к сторонам і поверхням тіла людини в горизонтальному положенні тіла наступний: рановий канал іде і направленні спереду назад через підшкірно жировий шар, м`язи, ободову кишку, ліву нирку. Глибина каналу не визначається, із за спадання стінок ушкоджених органів, внаслідок виходження кишкового газу. Ранам: № 13 (проекції 12 ребра зліва і на межі з епігастральною областю живота) і № 14 (по передній поверхні живота зліва на відстані 4 см до зовні від пупочного кільця відповідають ушкодження підшкірно жирового шару живота, м`язів, черевини наскрізних ран ободової кишки, брижи, здухвинної кишки, зачеревного простору. Хід ранових каналів по відношенню до сторони поверхонь тіла людини в горизонтальному положенні тіла наступний: ранові канали ідуть і направленні спереду назад через підшкірно жировий шар, м`язи, ободову здухвинну кишки, брижу, за черевний простір. Глибина каналу не визначається із за спадання стінок ушкоджених органів, внаслідок виходження кишкового газу. Ранам: № 15 (по передній поверхні грудної клітки з права в проекції 3-4 ребер по середній ключичній лінії) і № 16 (по грудинній лінії справа в проекції 5-6 ребер) - відповідають ушкодження підшкірно жирового шару, міжреберних м`язів, пристінкової плеври, грудної аорти, верхівки серця середньої і нижньої долів правої легені. Довжина перерахованих ушкоджень при зведених краях відповідно до 1,9 см. Всі названі ушкодження по морфологічним особливостям подібні описаним ранам на шкірі. Товщина м`яких тканин разом з міжреберним м`язом і пристінковою плеврою в зоні ранових каналів - 1,6 см; відстань від пристінкової плеври до верхівки серця 4 см, від передньої до задньої поверхні серця 2,2 см; Таким чином загальна довжина ранових каналів в межах 6-7 см. Хід ранових каналів по відношенню к сторонам і поверхням тіла потерпілого в горизонтальному положенні тіла наступний: ранові канали починаються вхідними ранами на шкірі передньої стінки грудної клітки справа, в направленні спереду назад зверху вниз через підшкірно жировий шар, між реберні м`язи між 4-5-6 ребрами, пристінкову плевру, дугу аорти, серце в області верхівки, середню і нижні долі правої легені. Ранам: № 17 (в правій єпігастральній області живота) і №18 (по грудинній лінії с права, епігастральної області справа і в проекції печінки) - відповідають ушкодження підшкірно жирового шару живота, м`язів черевини, передньої поверхні великої долі печінки, 12-палої кишки, стінки черевної аорти, зачеревного простору. Хід ранових каналів по відношенню к сторонам і поверхням тіла людини в горизонтальному положенні тіла наступний: ранові канали ідуть в направленні спереду назад і зверху вниз через підшкірно жировий шар, м`язи черевної стінки, велику долю печінки, 12-палу кишку, черевну аорту, за черевний простір. Ранам №19, №20, №21 (по зовнішній поверхні верхньої і середньої треті лівого стегна) відповідають ранові канали по направленню від ззовні в середину, під кутом, справа наліво, спереду-назад, через шкіру, через підшкірно жировий шар, між листками широкої фасції стегна, через м`язи стегна.
Смерть ОСОБА_16 настала внаслідок комбінованої травми голови, грудної клітки, черевної порожнини, за черевного простору, лівого стегна; - яка супроводжувалася крововиливами в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні, під тверду мозкову оболонку, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку; саднами, ранами, синцями, крововиливами в області шкіри обличчя, геморагічним забоєм мозку; проникаючими колото-різаними ранами передньої поверхні грудної клітки і черевної порожнини з чисельними ушкодженнями долів лівої і правої легенів, дуги аорти, грудної аорти, правої легеневої артерії; серцевої сорочки, вушка серця, лівого шлуночка, правого пересердя, верхівки серця, черевної аорти, великої долі печінки, 12-палої кишки, ободової і здухвинної кишки, брижі, за черевного простору, лівої нирки; колото різаними ранами лівого стегна, сідниці; гемо пневмотораксом (вільна крові в плевральній порожнині до 1 літра), черевною кровотечею (1,2 літра рідкої крові), різаними ранами, синцями, саднами обличчя, тулуба, кінцівок; комбінованим травматично-геморагічним шоком.
В результаті вчинених злочинів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_16 на загальну суму 72852 грн 34 копійки.
Своїми діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з особливою жорстокістю, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ст.115 ч.2 п.4 Кримінального кодексу України.
Своїми діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людини із корисливих мотивів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ст.115 ч.2 п.6 Кримінального кодексу України.
Своїми діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ст.115 ч.2 п.12 Кримінального кодексу України.
Своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ст.187 ч.4 Кримінального кодексу України.
Своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ст.187 ч.4 Кримінального кодексу України.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаними з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ст.289 ч.3 Кримінального кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що вирок суду є незаконним, оскільки встановлені під час судового розгляду провадження обставини, що були доведені, але судом не взяті до уваги з надуманих причин, не відповідають фактичним обставинам справи. Фактично у засудженого не було умислу в той час, коли вони знаходилися в приміщенні кафе на вчинення злочину, так як умисел у них виник уже під час знаходження біля кар`єру та в подальшому всі дії були спрямовані на заволодіння майном, а саме автомобілем потерпілого. Вказує, що визнаючи засуджених винними в умисному вбивстві із хуліганських мотивів, суд, формулюючи обвинувачення засудженим, визнаного судом доведеним, при викладенні обставин події допустив істотні суперечності, зазначивши, що засуджені, використавши малозначний привід та нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, завдали ударів потерпілому. Отже, на основі такого формулювання не можна дійти однозначного висновку про те, в чому суд визнав засуджених винними в умисному вбивстві чи умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Однак у вироку в порушення вимог ст.334 КПК цим та іншим обставинам, і в сукупності свідчать про суб`єктивне ставлення засуджених до своїх дій щодо потерпілого та про відсутність їх узгодженості, суд не дав належної оцінки, внаслідок чого допустив порушення вимог ст. 398 КПК України. Фактично засудженим вміняється заподіяння тілесних ушкоджень, але дані тілесні ушкодження не розмежовані тобто фактично і в ході досудового розслідування, тай під час розгляду справи в суді першої інстанції не було встановлено, хто саме та які заподіяв потерпілому тілесні ушкодження ОСОБА_17 , а які ОСОБА_11 . Аналіз розгляду даної справи свідчить про те, що досудове та судове слідство у справі було проведено однобічно, неповно та з обвинувальним ухилом, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам і ґрунтуються на суперечливих доказах. Крім того, суд не належним чином дав оцінку показання обвинувачених, свідків, та доказам, та прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_10 скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції. Посилається на те, що вирок суду винесено незаконно, необгрунтовано, що привело до незаконного засудження ОСОБА_10 , а висновок суду про доведеність винуватості не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що у обвинуваченого ОСОБА_18 не було ніякої домовленості з ОСОБА_11 про скоєння розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіти його речами і машиною. Не з`ясовано, хто ж точно наносив стільки ножових ударів потерпілому. ОСОБА_10 являється правшою, а ОСОБА_11 лівша, і він наносив потерпілому ножові удари лівою рукою. При розгляді справи судом були оглянуті не всі матеріали кримінального провадження, судом взагалі не оглядалися матеріали слідчих експериментів, (відеофіксація), крім того, судом не надано належної оцінки тому факту, що дійсно згідно п.4 висновку судово- медичного експерт-цитолога (висновок експерта №5/ц від. 20.01.2017р.) при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки підозрюваного ОСОБА_11 , знайдено кров людини та виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Отже враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна прийти до висновку, що сліди крові, знайдені в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_11 , походять від особи, в крові якої міститься антиген В? ізосерологічної системи АВО в тому числі і від потерпілого ОСОБА_16 . Походження цієї крові від самого ОСОБА_19 та підозрюваного ОСОБА_10 виключається. Якщо в піднігтьовому вмісту правої руки ОСОБА_11 знайдена кров людини, то чому у нього була чиста одежа та кросівки. Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону перешкоджають суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення та є безумовною підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 просить вирок суду частково скасувати щодо обвинуваченого ОСОБА_11 через м`якість і призначити йому довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_11 виконував такі ж активні дії, спрямовані до позбавлення життя загиблого ОСОБА_16 і заволодіння його майном, що і обвинувачений ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_11 теж раніше судимий, як і його спільник ОСОБА_10 . Обидва обвинувачені не відшкодували моральної і матеріальної шкоди потерпілій сторони.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду щодо нього змінити в сторону пом`якшення в частині основного покарання. Вказує, що вирок суду є явно несправедливим внаслідок суворості і підлягає зміні в сторону пом`якшення, оскільки суд дійшов до хибного висновку, про те, що його виправлення та перевиховання неможливе та його необхідно довічно тримати в ізоляції від суспільства. Вважає, що суд повів себе упереджено, необ`єктивно по відношенню до нього, дана міра покарання є найсуворішою, і вважає, що негативне відношення суду до нього не мало б стати на заваді справедливого і законного вироку. Стверджує, що як під час досудового розслідування так і під час суду визнав свою вину, розкаявся, також і під час досудового розслідування як ним так і ОСОБА_11 надавались правдиві покази, виїжджали на місце, де показували, як саме все відбувалося, про даний злочин було повідомлено ОСОБА_11 працівників поліції за його згодою. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував встановлені під час розгляду справи обставини, що пом`якшують його покарання, а саме, що він має постійне місце проживання та відповідну реєстрацію, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується задовільно, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю та розслідуванню злочину, хоч і не офіційно, але працював, наведені факти вказують, що довічне позбавлення волі буде великою помилкою, так як його виправлення можливе, та він готовий понести покарання, але не найсуворіше.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 підтримав свою апеялційну скаргу, просив задовольнити, скасувати вирок суду, а справу направити на новий судовий орзгляд. Вказав, шо його підзахиний ОСОБА_11 визнає вину лише у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому руками і ногами, і у заволодінні автомобілем. Вказав, що домовленості між обвинуваченими на угон автомобіля не було. Зазначив також, що дії обвинувачених необхідно було кваліфікувати відповідно до висновку експерта, як заподіяння тілесних ушкоджень та розмежувати дії учасників.

В судововму засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вказав, що підтримує апеляційну скаргу свого захисника. Пояснив, що в той день вони сиділи у кафе та пили пиво, о 23годині того дня таксист забирав барменшу Свєту, він з ОСОБА_17 теж вирішили покататися. Свєту відвезли додому, а самі поїхали в с.Іскорость, але не доїхали, оскільки таксист ОСОБА_20 зупинився. розвернувся і сказав, що далі не поїде без оплати ними проїзду. Вони всі вийшли з машини, почалася драка. ОСОБА_20 бився з ОСОБА_17 . ОСОБА_20 сказав їм. щоб вони дали грошей, тоді він поїде далі, на що вони відповіаили, щоб той не хвилювався, гроші будуть, що треба їхати далі. ОСОБА_21 вдарив першим, потім вдарив він рукою. Таксист ОСОБА_20 кинувся на ОСОБА_17 , та вони почали битися. Мельник пішов дивитися, чи є в запалюванні автомобіля ключі, щоб доїхати до міста. Ключей в запалюванні не було, тому вони почали шукати ключі на вулиці, оскільки таксист їх викинув. Тоді ОСОБА_17 вийшов з машини, а він разом з ОСОБА_20 залишилися у машині. Потім ОСОБА_20 вийшов із машини та побіг, він був побитий, йшла кров. Машину вони завели за допомогою дротів, але заклинило руль. Коли ОСОБА_20 побіг, він перший побіг за ним, а ОСОБА_17 побіг зам ними обома. Коли він ( ОСОБА_22 ) наздовгнав ОСОБА_20 , то почав наносити йому удари руками і ногами по тулубу, обличчю. ОСОБА_20 в цей час лежав на землі. Коли прибіг ОСОБА_17 , то він теж почав бити руками і ногами ОСОБА_20 . В кармані у нього ( ОСОБА_22 ) був ніж, який він взяв ще у машині, він віддав його ОСОБА_17 , для чого, пояснити не зміг. Потім він розвернувся і пішов, ОСОБА_17 через хвилину його наздогнав, а потерпілий залишився на полі. Вони пішли додому через броварські дачі, зайшли до друга. Зранку позвонила барменша ОСОБА_23 та питала, де ОСОБА_20 , на що він відповів що не знає. Потім вони в кафе вживали алкогольні напої, і він зізнався, що знає де ОСОБА_24 та попросив викликати поліцію. Зазначив, що в суді першої інстанції він давав інші пояснення про те, що бачив як ОСОБА_17 наносив удари ножем потерпілому. Однак вказав, що не казав, що сказав барменші, що вбив ОСОБА_24 . Зазначив також, що слідий екперимент з ним проводився в присутності захисника, скарг на дії слідчого прокурора не писав. Вказав також, що не тримав потерпілого, коли ОСОБА_17 його бив. Зазначив, що ножем та викруткою він потеріплого не бив. Саме в апеляційному суді говорить правду. Він климчука не вбивав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 підтримала свою апяелційну скрагу з мотивів, зазначених в них та просила задововльнити її в повному обсязі Також захисник ОСОБА_13 підтримала апеляційну саргу захисника ОСОБА_12 та заперечила проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої адвоката ОСОБА_25 .

В судововму засіданні обвинувачений ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу свого захисника, змінивши вимоги своєї апеляційної скарги, зазначивши, що також вважає за необхідне скасувати вирок суд та призначити овий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказав, що вину визнає лише частково, в угоні машини. Вказує, що розбою не було, тілесні ушкодження потерпілому не наносив. В суді першої інстанції давав інші пояснення, оскільки були погрози його дружині і йому зі сторони родичів ОСОБА_22 , брат ОСОБА_22 погрожував, що якщо він не везьме всю вину на себе, то його винесуть на носилках. До слідчого чи прокурора з приводу погроз він не звертався. Змови ні на які злочини з ОСОБА_22 не було. Зазначив, що того дня після розпиття алкогольних напоїв у кафе, вони поїхали кататися на таксі, підвозили барменшу Свєту додому. ОСОБА_22 почав битися з ОСОБА_20 біля машини, а він в цей чай намагався завести автомобіль за допомогою дротів у запаленні, потім чув крики в далині. Коли він прийшов на поле, ОСОБА_20 лежав на землі без свідомості, а у ОСОБА_22 була викрутка і ніж у руках, і всі речі були у крові. Він запитав у ОСОБА_22 , може викликати швидку допомогу, на що той відповів що не треба, він вже жмур. Потім вони пішли з поля. ОСОБА_22 помився та спалив свої речі, і далі вони пішли до друга ОСОБА_26 . Зазначив, що не підтримує показання, які надавав на слідчому екперименті та у суді першої інстанції, а тоді давав визнавальні показання, оскільки йому погрожував брат ОСОБА_22 , і він боявся за дружину і сина, тому зізгнався у всьому. Зазначив, що наразі ОСОБА_22 бреше і оговорює його. Зазначив також, що тілесних ушкоджень не наносив, ОСОБА_22 бився в ОСОБА_20 , а він в цей час був у машині, намагався її завести, потім побачив їх в далині і чув звідти крики. Зазначив, що ніякого зговору на вчинення злочинів у них не було. Він ОСОБА_20 не вбивав. Визнає вину тільки в угоні автомобіля ОСОБА_20

Представник потерпілої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити в повному обсязі, заперечив проти апеляційних скарг захисників та обвинуваченого ОСОБА_10 , просив їх залишити без задоволення.

Потерпіла ОСОБА_14 підтримала апеляційну скрагу свого представника, просила її задововльнити та призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Заперечила проти апеляційних скарг захисників та обвинуваченого ОСОБА_10 у повному обсязі підтримала свої пояснення, надані в суді першої інстанції, зазначила, що обвинувачені позбавили її чоловіка, а дітей - батька, не розкаялися в цьому, вину не визнають, ніякої шкоди їй не відшкодували, з боку родичів ОСОБА_11 їй також були погрози. Тому вона вважає, що обом обвинуваченим повинно бути призначено довічне позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечив проти доводів всіх апеляційних скарг, просив їх залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та бгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, доводи та вимоги учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг та провівши часткове дослідження доказів, обговоривши зазначені доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги учасників процесу не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_27 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню в тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 даної норми доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно положень ст.. 370 КПК України Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Колегія суддів вважає, що зазначених положень Закону суд першої інстанції при розгляді вказаного кримінального провадження дотримався, повно та всебічно встановив та дослідив фактичні обставини провадження, повно, об`єктивно та всебічно дослідив надані сторонам кримінального провадження докази та оцінив в їх сукупності з дотриманням положень ст.ст. 84-88, 94 КПК України, а також дотримався інших вимог кримінального процесуального закону, та дійшов обгрунтованого та вмотивованого висновку про наявність в діях обвинувачених складу кримінальних правопорушень, які їм інкриміновано та про доведеність їх вини у їх вчиненні, які у повному обсязі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так в обгрунтування свого висновку про винність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 України у вчиненні злочинів, передбачених п.п.4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України судом першої інстанції цілком обґрунтовано взято сукупність наведених в вироку доказів, а саме пояснень показань самих обвинувачених, свідків, потерпілої, а також письмових доказів, наданих стороною обвинувачення.

Так в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 часткво визнаючи вину в пред`явленому бвинуваченні, суду пояснив, що взимку 2016 року він разом з ОСОБА_11 вживали спиртні напої (вжили близько одного літра горілки на трьох осіб та по одному літрі пива) в кафе-барі "Рюмочна", що знаходиться в районі "Черемушки" міста Коростеня. Після закінчення роботи кафе-бару, поїхали разом з ОСОБА_11 в таксі, яке викликала бармен вказаного закладу на ім`я ОСОБА_28 . Коли бармен ОСОБА_28 вийшла з автомобіля, його разом з ОСОБА_11 , на їх прохання, ОСОБА_16 відвіз до магазину "24 години", що в районі ринку, щоб випити кави. Опісля на їх пропозицію, ОСОБА_16 повіз їх в сторону с. Іскорость, з метою покататися. Зупинившись біля кар`єру, ОСОБА_16 сказав, що не повезе їх далі та попросив розрахуватися, потім дістав викрутку зі свого автомобіля та почав розмахувати нею й вимагати, щоб вони розрахувалися. Стався конфлікт та бійка, в ході якої він наносив потерпілому удари за допомогою викрутки, яку вибив у потерпілого та забрав. Кількість ударів які наносив потерпілому не пам`ятає. ОСОБА_16 викинув ключі від автомобіля, тому він за допомогою ножа, якого йому дав ОСОБА_11 , намагався привести в дію систему запалення транспортного засобу. Коли він з ОСОБА_11 шукали ключі від автомобіля, то ОСОБА_16 допомагав їм в цьому. При цьому він та ОСОБА_11 говорили ОСОБА_16 , що все буде добре. На автомобілі він з ОСОБА_11 проїхали невелику дистанцію, тому що заклинило руля. Після того, як ОСОБА_16 почав бігти від автомобіля, ОСОБА_11 побіг за ним, а через півхвилини і він почав наздоганяти потерпілого. ОСОБА_16 спіткнувся та впав. Потерпілого, який перебував в лежачому положенні, він з ОСОБА_11 залишили та пішли пішки через "Броварські дачі" до ОСОБА_29 , в якого і переночували. Ніж та мобільний телефон ОСОБА_16 , якого він забрав, коли той випав з кишені потерпілого, він викинув - у ставок, або в поле. За допомогою ножа, якого йому дав ОСОБА_11 , він не наносив потерпілому ОСОБА_16 ударів. Тілесні ушкодження на ОСОБА_16 біля автомобіля не бачив. А на запитання головуючого ОСОБА_10 пояснив, що тілесні ушкодження на потерпілому бачив. Наступного дня, перебуваючи у кафе-барі "Рюмочна" він з ОСОБА_11 , після розпивання спиртних напоїв, зізналися, що знають, де знаходиться таксист ОСОБА_16 . Вважає, що ОСОБА_16 помер від отриманих тілесних ушкоджень.
На запитання чи відповідає відеозапис проведеного з ним слідчого експерименту дійсним обставинам справи, пояснив, що "не пам`ятає".

Разом з тим згідно протоколу слідчого експерименту від 17 грудня 2016 року ОСОБА_10 показав, як він стояв відносно потерпілого ОСОБА_16 (ліворуч), коли останній дивився в багажник свого автомобіля, показав, що викруткою, а потім ножем наносив удари потерпілому, завдавши останньому біля 10 ударів ножем в область грудної клітки та живота, а також як він разом з ОСОБА_11 тягнули за ноги ОСОБА_16 по землі зі сніговим покривом. При цьому порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України при проведенні слідчого експерименту суд не вбачав.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_11 винуватим себе визнавав частково і пояснив суду, що 15 грудня 2016 року він разом з ОСОБА_30 та ОСОБА_31 розпивали спиртні напої у кафе-барі "Рюмочна", що знаходиться в районі "Черемушки" міста Коростеня. Після закінчення роботи кафе-бару, поїхали разом з ОСОБА_11 в таксі, яке викликала бармен вказаного закладу на ім`я ОСОБА_28 . Коли бармен ОСОБА_28 вийшла з автомобіля, його разом з ОСОБА_11 , на їх прохання, ОСОБА_16 відвіз до магазину "24 години", що в районі ринку, щоб випити кави. Опісля на їх пропозицію, ОСОБА_16 повіз їх в сторону с. Іскорость, з метою покататися. Зупинившись біля кар`єру, ОСОБА_16 сказав, що не повезе їх далі та попросив розрахуватися, потім дістав викрутку зі свого автомобіля та розмахував нею перед ОСОБА_10 й вимагати, щоб вони розрахувалися. ОСОБА_10 та ОСОБА_16 почали битися, а він наносити кулаком руки удари в обличчя потерпілого. ОСОБА_16 викинув ключі від автомобіля, тому ОСОБА_10 за допомогою ножа, якого він дав йому, знайшовши попередньо в дверях автомобіля потерпілого, намагався привести в дію систему запалення транспортного засобу. Коли він з ОСОБА_10 шукали ключі від автомобіля, то ОСОБА_16 допомагав їм в цьому. На автомобілі потерпілого він з ОСОБА_10 проїхали невелику дистанцію, оскільки заклинило руля. Після того, як ОСОБА_16 почав бігти від автомобіля (на ньому було видно тілесні ушкодження, текла кров), він побіг за ним. Він та ОСОБА_10 наздогнали ОСОБА_16 , коли той спіткнувся і упав. Зазначив, що він наносив удари в обличчя потерпілого ОСОБА_16 , кількість нанесення яких не пам`ятає. За допомогою викрутки тілесних ушкоджень не наносив та звідки на ній його відбитки не знає. Потерпілого, який перебував в лежачому положенні, він з ОСОБА_10 залишили та пішли пішки через "Броварські дачі" до ОСОБА_29 , в якого і переночували. Ніж він дав ОСОБА_10 та не бачив, чи той завдавав удари за допомогою ножа ОСОБА_16 . Чому наступного дня сказав бармену ОСОБА_28 , що вбили таксиста, не знає, мабуть, тому що був п`яний.
Тілесні ушкодження на ОСОБА_16 біля автомобіля не бачив. А на запитання головуючого ОСОБА_11 пояснив, що тілесні ушкодження на потерпілому бачив. Наступного дня, перебуваючи у кафе-барі "Рюмочна" він з ОСОБА_10 , після розпивання спиртних напоїв, зізналися, що знають, де знаходиться таксист ОСОБА_16 . Чи зізнавався у вбивстві ОСОБА_16 в присутності бармена ОСОБА_28 , не пам`ятає, бо трохи випив алкогольних напоїв.
На запитання чи відповідає відеозапис проведеного з ним слідчого експерименту дійсним обставинам справи, пояснив, що "не пам`ятає".
При цьому згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 19 грудня 2016 року, ОСОБА_11 показав як він наносив удари кулаками рук в голову, обличчя, грудної клітки, живота потерпілого ОСОБА_16 . Порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України при проведенні слідчого експерименту суд не вбачав.

За вироком суду вина обвинувачених також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила, що розшукувала чоловіка разом з сестрою чоловіка, оскільки їй було відомо останнє місце знаходження ОСОБА_16 біля кафе-бару "Рюмочна", вони дізналися від бармену кафе-бару "Рюмочна", що ОСОБА_16 підвіз її до місця проживання, а хлопці ОСОБА_11 та ОСОБА_10 поїхали в автомобілі далі, в розмові ОСОБА_11 , з яким зв`язалася бармент ОСОБА_28 , був у схвильованому стані, у нього тремтіли губи, тому не вірила його розповіді. Потім сестра чоловіка ОСОБА_32 повідомила, що чоловіка в живих вже немає. В морзі обличчя чоловіка настільки було спотворено побиттям, що вона його не впізнала. Зазначила, що у ОСОБА_16 у власності був автомобіль "ЗАЗ-DAEWOO", шкіряні рукавиці, мобільний телефон марки "Nokia", а також завжди при собі мав гривень 200.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показала, що вона працює "барменом" у кафе-барі "Рюмочна" по вулиці Мельника у м. Коростені Житомирської області. У грудні місяці 2016 року близько 23-ї години по закінченню роботи кафе-бару вона по мобільному телефону викликала таксі. Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також відпочивали у вказаному кафе, випивали алкогольні напої. Коли під`їхав таксист ОСОБА_34 , з яким була знайома близько трьох місяців, то обвинувачені також сіли в автомобіль на заднє сидіння. На пасажирському місці біля водія сіла вона. Таксист привіз її до місця призначення, що по вулиці Грушевського, 42 у м.Коростені. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишилися в таксі. При цьому ОСОБА_11 пересів на пасажирське сидіння біля водія. Наступного дня дружина таксиста ОСОБА_35 проводила його пошуки. Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знову відпочивали у вказаному кафе разом з іншими особами на ім`я ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_11 почав плакати та просив її, щоб вона викликала поліцію, бо він знає де знаходиться ОСОБА_34 . Працівників поліції викликала керівник закладу ОСОБА_38 .
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні показав, що одного із зимових вечорів з 17-ї до 23-ї години 2016 року він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої пиво в кафе-барі "Рюмочна" в мікрорайоні Черемушки у м. Коростені. Біля 23-ї години бармен ОСОБА_28 викликала таксі. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішили також під`їхати на таксі попити кави в нічному магазині "24 години", що знаходиться в районі ринку. Бачив, як ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та бармен сідали в таксі білого кольору. Він і ОСОБА_40 пішли в квартиру, що знаходиться по вул. Мельника. Опівночі ОСОБА_10 (був одягнутий в куртку, спортивні штани, шапку) та ОСОБА_11 (був одягнутий в куртку, джинси, кросівки), попередньо зателефонувавши ОСОБА_41 на мобільний телефон, прийшли до них в квартиру, щоб переночувати. ОСОБА_11 часто ночував у нього. Вранці він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (були одягнуті в той самий одяг, що й напередодні) пішли купувати пиво у магазині "Вопак", а біля 16-ї години до них приєдналася також ОСОБА_40 . Вони пішли в кафе-бар "Рюмочна", де розпивали спиртні напої. Потім біля 21-22-ї години ОСОБА_11 почав плакати та говорити, що він з ОСОБА_10 вбили таксиста і залишили його на місці. ОСОБА_11 пішов до бармена і повідомив їй про вбивство таксиста. Коли приїхали працівники поліції, то він вже не чув, що розповідали ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

За вироком суду вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтверджуєься показаннями свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , та писмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду.
Так судом встановлено, що 16 грудня 2016 року до ЄРДР за № 0001919 внесені відомості по факту умисного вбивства ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . ОСОБА_16 , а також незаконного заволодіння майном - грошовими коштами в сумі 50 гривень, мобільного телефону марки "Nokia", а також незаконного заволодіння транспортним засобом.
Відповідно до протоколу від 17 грудня 2016 року старшим слідчим Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області прийнято заяву ОСОБА_14 про вчинений злочин - умисне вбивство ОСОБА_16 .
Згідно із протоколом огляду місця події від 16 грудня 2016 року та доданих до нього плану-схеми, таблиць, оглянуто місце події земельної ділянки, що розташована праворуч від ґрунтової дороги між с. Іскорость та с. Ходачки Коростенського району Житомирської області, під час якого зафіксовано загальну обстановку місця вчиненого злочину, а також виявлено труп ОСОБА_16 , автомобіль марки "ЗАЗ-DAEWOO" моделі Т13110 білого кольору, на поверхні керма якого виявлено сліди речовини бурого кольору, чоловічу шапку, чохол від мобільного телефону, пластикову дисконтну картку, паперову візитівку з надписом "Автолюкс", пластикове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "ЗАЗ-DAEWOO" на ім`я ОСОБА_16 .
З протоколів від 16 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 затримано 16 грудня 2016 року, як осоіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення.
В ході затримання обвинувачених було вилучено їх одяг та в подальшому визнано речовими доказами.
З протоколу огляду трупа від 17 грудня 2016 року вбачається, що проведено огляд трупа ОСОБА_16 .
Постановою старшого слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 17 грудня 2016 року одяг ОСОБА_16 , на якому виявлено ушкодження тканини та просякнутий червоно-бурого кольору, а саме: чорну утеплену куртку, джинсові утеплені штани, кальсони сірі, труси сірі, светр трикотажний біло-сіруватого кольору, футболку яскраво-салатового кольору, шкарпетки, чоботи шкіряні бежевого кольору, ремінь коричневий - визнано речовими доказами.
З протоколу огляду місця події від 17 грудня 2016 року та фототаблиці до нього вбачається, що в ході проведеного огляду автомобіля марки "ЗАЗ-DAEWOO" моделі Т13110 білого кольору зроблено змиви речовини бурого кольору, із килимка між сидіннями водія та кермом вилучено уламки рульової колонки та замка запалення, викрутку, із переднього пасажирського сидіння вилучено також пару шкіряних рукавиць; зафіксовано пошкоджений замок кришки багажника транспортного засобу.
Постановою старшого слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 17 грудня 2016 року змиви з плям речовини бурого кольору схожих на кров, сліди підошви взуття, що зафіксовані масштабною фотозйомкою, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_16 , чохол з-під мобільного телефону чорного кольору, автомобіль марки "ЗАЗ-DAEWOO" моделі "SENS" білого кольору 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , уламки рульової колонки та замка запалення, чоловічі зимові шкіряні рукавиці чорного кольору, викрутку із пошкодженим полімерним руків`ям жовтого та чорного кольорів визнано речовими доказами.
Висновком експерта № 351 від 22 грудня 2016 року встановлено, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: лінійних саден по тильній поверхні лівої кисті в проміжку між п`ясними кістками 1 та 2 пальців; садно по внутрішній поверхні в середині нижньої частини лівого променево-зап`ясного суглобу; садна по внутрішній поверхні верхнього полюсу лівого колінного суглобу. Тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії гострого і тупого твердого предметів, можливо давністю в межах не менше 5-7 діб до моменту проведення експертизи та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 17 грудня 2016 року (зафіксовано також на оптичному диску та на фототаблицях до вказаного протоколу, стенограми слідчого експерименту), ОСОБА_10 показав як він стояв відносно потерпілого ОСОБА_16 (ліворуч), коли останній дивився в багажник свого автомобіля, показав, що викруткою, а потім ножем наносив удари потерпілому, завдавши останньому біля 10 ударів ножем в область грудної клітки та живота, а також як він разом з ОСОБА_11 тягнули за ноги ОСОБА_16 по землі зі сніговим покривом. Порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України при проведенні слідчого експерименту суд не вбачає.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 19 грудня 2016 року (зафіксовано також на оптичному диску та на фототаблицях до вказаного протоколу, стенограми слідчого експерименту), ОСОБА_11 показав як він наносив удари кулаками рук в голову, обличчя, грудної клітки, живота потерпілого ОСОБА_16 . Порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України при проведенні слідчого експерименту суд не вбачає.
Даними довідки управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Житомирській області встановлено, що 15 грудня 2016 року в період часу з 18.02 год по 22.29 год користувач абонентського номеру НОМЕР_4 ОСОБА_10 та користувач абонентського номеру НОМЕР_5 ОСОБА_11 перебували в кафе - барі "Рюмочна", що розташований за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Мельника, 14-В (в зоні дії базової станції з параметрами LAC 25200 CID 9213). Крім того користувачі вказаних абонентських номерів для спілкування між собою мобільний зв`язок не використовували, що свідчить про те, що вони пересувались спільним маршрутом. Користувач абонентського номеру НОМЕР_6 потерпілий ОСОБА_16 в період часу з 21.54 год по 23.05 год 15 грудня 2016 року перебував в зоні дії базової станції з параметрами LAC 25513 CID 19247, 29247 Аз.230, яка обслуговує місце за адресами: Житомирська обл. м. Коростень вул. Мельника, 14-В, кафе "Рюмочна" та АДРЕСА_3 . Останній вихід на зв`язок ОСОБА_16 здійснив о 23.05 год 15 грудня 2016 року, отримавши вхідний дзвінок від ОСОБА_33 , під час з`єднання які перебували в зоні дії базової станції з параметрами LAC 25513 CID 19247, 29247 Аз.230, яка обслуговує місце за адресами: Житомирська область м. Коростень вул. Мельника, 14-В, кафе "Рюмочна" та АДРЕСА_3 . Також встановлено, що ОСОБА_10 в період часу з 23.16 год по 23.23 год 15 грудня 2016 року перебував в зоні дії базових станцій, які згідно з проведеним радіотехнічним обстеженням обслуговують місце скоєння злочину, а саме, "Московський кар`єр" між с. Ходачки і с. Іскорость Коростенського району Житомирської області.
З протоколу огляду предмета від 17 березня 2017 року вбачається, що оглянуті предмети уламки рульової колонки та системи замка запалення, які виявлені та вилучені під час огляду місця події від 17 грудня 2016 року, є одним цілим до корпуса замка запалення автомобіля марки "ЗАЗ-DAEWOO" моделі "SENS".
Висновком експерта № 319 від 17 грудня 2016 року встановлено, що смерть ОСОБА_16 настала внаслідок комбінованої травми голови, грудної клітки, черевної порожнини за черевного простору, лівого стегна, яка супроводжувалася крововиливами в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні, під тверду мозкову оболонку, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку; саднами, ранами, синцями, крововиливами в області шкіри обличчя, геморагічним забоєм мозку; проникаючими колото різаними ранами передньої поверхні грудної клітки і черевної порожнини з чисельними ушкодженнями долів лівої і правої легень, дуги аорти, грудної аорти, правої легеневої артерії; серцевої сорочки, вушка серця, лівого шлуночка, правого пересердя, верхівки серця, черевної аорти, великої доли печінки, 12-палої кишки, ободової і здухвинної кишки, брижі, за черевного простору, лівої нирки; колото різаними ранами лівого стегна і правої сідниці з ушкодженням судин, фасцій і м`язів стегна, сідниці; гемо пневмотораксом (вільна крові в плевральній порожнині до 1 літра), черевною кровотечею (1,2 літра рідкої крові), різаними ранами, синцями, саднами обличчя, тулуба, кінцівок; комбінованим травматично-геморагічним шоком. Враховуючи кількість колото різаних ран на тілі трупа, можливо судити про нанесення 25-ти ударів гострим колюче ріжучим предметом, з різною силою прикладення.
Даними висновку № 14 від 11 січня 2017 року та додатку № 1 до цього висновку підтверджується, що кров ОСОБА_16 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО.
Даними висновку № 63 від 11 січня 2017 року та додатку № 1 до цього висновку підтверджується, що кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.
Даними висновку № 64 від 13 січня 2017 року та додатку № 1 до цього висновку підтверджується, що кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.
Відповідно до висновку експерта №5/ц від 10 січня 2017 року сліди крові, знайдені в піднігтьовому вмісті правої руки обвинуваченого ОСОБА_11 походять від особи, в крові якої міститься антиген В ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_16 . Походження цієї крові від самого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 виключається.
З висновку експерта № 73 від 16 січня 2017 року вбачається, що на одязі трупа ОСОБА_16 виявлено кров, походження якої від самого ОСОБА_16 не виключається.
Даними висновку експерта № 11/13 від 14 лютого 2017 року підтверджується середня ринкова вартість автомобіля марки "ЗАЗ-Daewoo" моделі Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, 2006 року випуску з об`ємом двигуна 1299 см куб., кузов "седан-В", тип пального змішаний (газ-бензин) станом на 15 грудня 2016 року могла складати 71209 гривень .
При медико-криміналістичному дослідженні одягу потерпілого ОСОБА_16 за висновком експерта № 20-МК від 3 березня 2017 року, встановлено, що на тілі та на одязі ОСОБА_16 виявлені множинні пошкодження, які утворилися від неодноразової дії гострого предмета, який володіє колото-різаними властивостями, має лезо та обух в межах від 6 мм до 35 мм.
Даними висновку експерта № 5/106 від 16 березня 2017 року підтверджується ринкова вартість на вторинному ринку мобільного телефону марки "Nokia" моделі N8-00, з урахуванням зносу, станом на 15 грудня 2016 року могла складати 1316,67 грн, а карти пам`яті формату MicroSD об`ємом 16 Гб, з урахуванням зносу, станом на 15 грудня 2016 року могла складати 126 гривень.
Згідно з висновком експерта № 19/10-1/63-СЕ/17 від 27 березня 2017 року встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на руків`ї викрутки, які є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Даними висновку №2 від 27 лютого 2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_16 настала внаслідок комбінованої травми голови, грудної клітки, черевної порожнини, за черевного простору, лівого стегна; яка супроводжувалася крововиливами в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні, під тверду мозкову оболонку, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку; саднами, ранами, синцями, крововиливами в області шкіри обличчя, геморагічним забоєм мозку; проникаючими колото різаними ранами передньої поверхні грудної клітки і черевної порожнини з чисельними ушкодженнями долів лівої і правої легенів, дуги аорти, грудної аорти, правої легеневої артерії; серцевої сорочки, вушка серця, лівого шлуночка, правого пересердя, верхівки серця, черевної аорти, великої долі печінки, 12-палої кишки, ободової і здухвинної кишки, брижі, за черевного простору, лівої нирки; колото різаними ранами лівого стегна. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_16 , могли утворитись від дії тупого предмету (удари руками та ногами при обставинах, термін і умовах, на які вказав ОСОБА_11 під час слідчого експерименту з його участю, а також в сукупності потягли за собою комбінований травматично-геморагічний шок, внутрішню і зовнішню крововтрату, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які за ознаками були небезпечними для життя і здоров`я людини, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того експертом зроблено висновок про те, що не виключається механізм утворення тілесних ушкоджень в п.2 Г) висновку №2 від 27 лютого 2017 року від гострого предмету з колючо-ріжучими властивостями, які належать і викрутці.

При цьому суд першої інстанції визнав усі зазначені докази допустимими, зібранимими з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, та у своїй сукупності достатніми для прийняття рішення щодо винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм діяння. З клопотаннями про визнання будь-яких доказів недопустимими ніхто з учасників судового розгляду не звертався до суду не звертався.
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне погодитися.

Доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_44 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , яку також підтримав обвинувачений ОСОБА_10 , з приводу того, що обвинувачення є неконкретним, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та грунтуються на суперечливих доказах, про те, що попередньої домовленості обвинувачених у вчиненні злочинів не було та те, що суд не надав належної оцінки показанням обвинувачених, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження, досліджених судом.

Так у вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочинів, вказано чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчинених ними злочинах, проведені експертизи, допитані потерпілі та свідки, показанням яких надана юридична оцінка, досліджено докази, проведено їх аналіз.

Доводи апелянтів про неповне встановлення обставин в кримінальному провадженні, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які позбавили можливості суд прийняти законне та обгрунтвоане рішенняте, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції.

Так безпідставними на думку колегії суддів є доводи захисника ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 та обвинувачених про відсутність узгодженості в діях обвинувачених, попередньої змови на вчинення усіх ікримінованих їм злочинів та про відсутність розмежування завданих потерпілому ОСОБА_20 тілесних ушкоджень, нанесених кожним з обвинувачених, та не встановлення, хто саме та які заподіяв тілесні ушкодження, враховуючи те, що кожен з обвинувачених заперечує нанесення саме ним ударів потерпілому викруткою та ножем, а зізнавалися лише у нанесенні тілесних ушкоджень руками та ногами по тулубу та голові потеріплого, та враховуючи, що ОСОБА_10 взагалі заперечив нанесення ним будь-яких ударів потерпілому в ході апеляційного розгляду кримінального провадження.

Зазначені доводи були предметом розгляду суду першої інстанції, вони у повному обсязі були досліджені та перевірені в ході судового розгляду, та в результат повної та об`єктивної оцінки судом вони були вмотивовано відхилені . З вказаними висновками суду першої інстанції вважає за ннебхідне поготися і апеляційний суд

Крім того судом також цілком обґрунтовано зроблено висновок про наявність в обвинувачених попередньої змови на вчинення інкримінованих їм злочинів, який було досягнуто ними саме під час розпиття спиртних напоїв в кафе, оскільки усі послідуючі їх дії щодо виклику таксі, проїзду на ньому в нелюдне місце після висадки небажаного свідка - бармена кафе, зупинки його по дорозі, та подальших дій, пов`язаних із заволодінням майна потерпілого ОСОБА_16 , а саме його автомобіля, телефону, грошових коштів, шляхом нападу, завдання останньому надзвичайно великої кількості різного ступеню тілесних ушкоджень, характер та локалізація частини з яких свідчать про наявність в обвинувачених умислу на позбавлення потерпілого життя з особливою жорстокістю, носять характер узгодженості, послідовності та погодженості обвинувачених з діями один одного. Про такі узгоджені дії та спільний умисел на вчинення вказаних злочинних дій свідчить також і те, що обвинувачені були разом на протязі вчинення усіх дій, необхідних для доведення свого умислу до кінця, а також перебували разом після їх вчинення та на наступний день, а також під час їх затримання працівниками поліції.

При наявності такого спільного умислу на вчинення усіх інкримінованих обвинуваченим злочинних дій, а також за наявності наведених вище судово-медичних висновків щодо тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_16 , та причин його смерті, яка за вказаним висновком настала від комбінованої травми голови, грудної клітки, черевної порожнини, за черевного простору, лівого стегна; яка супроводжувалася крововиливами в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні, під тверду мозкову оболонку, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку; саднами, ранами, синцями, крововиливами в області шкіри обличчя, геморагічним забоєм мозку; проникаючих клото-різаних ран передньої поверхні грудної клітки і черевної порожнини з чисельними ушкодженнями долів лівої і правої легенів, дуги аорти, грудної аорти, правої легеневої артерії; серцевої сорочки, вушка серця, лівого шлуночка, правого пересердя, верхівки серця, черевної аорти, великої долі печінки, 12-палої кишки, ободової і здухвинної кишки, брижі, за черевного простору, лівої нирки, лівого стегна, - відсутність в обвинуваченні та вироку суду розмежування тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченими руками та ногами потерпілому в різні частини тіла не може свідчити про некокретність вказаного обвинувачення. Тим більш, що нанесення ударів потерпілому викруткою та ножем, нанесення яких не перешкоджалося обвинуваченим ОСОБА_11 , інкриміновано саме обвинуваченому ОСОБА_10 ..

Крім того висновки суду про кваліфікацію дій обвинувачених ґрунтуються на правових позиціях, викладених в п.10,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 ?Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я?.

Так відповідно до ст.28 ч.2 Кримінального кодексу України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 7 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" вчиненим за попередньою змовою групою осіб (ст.115 ч.2 п.12 Кримінального кодексу України) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб / дві і більше, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне їх виконання.
За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють вбивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування до початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, спосіб і знаряддя злочину, а саме, спільне завдання ударів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 руками та ногами, та наесення ОСОБА_10 ударів за допомогою викрутки та ножа при обвинуваченому ОСОБА_11 , який підтримував такі дії ОСОБА_10 , та активно сприяв їм, передаючи останньому ніж, викрутку, тримаючи потерпілого під час побиття та наносячи йому удари для подолання його опору, свідчать про їх попередню змову та умисел як на розбійний напад, заволодіння автомобілем потерпідого та на його вбивство з корисливих мотивів з особливою жорстокістю.

При ухваленні вироку судом, як вже зазначено вище у вказаній ухвалі, прийнято до уваги показання потерпілої ОСОБА_14 , показання свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_32 та обгунтовано зроблено висновки про те, що вони в сукупності підтверджують обставини, що передували вчиненню подій, а також поведінку учасників до, в момент та після подій, обстановку подій та настання певних негативних наслідків, виявлення речових доказів.
З показань обвинувачених судом першої інстанції встановлено, що розбійний напад на потерпілого ОСОБА_16 вони вчинили з метою заволодіння його транспортним засобом, для чого і застосовували фізичне насильство та вбивство ОСОБА_16 з метою приховання вчиненого розбійного нападу.
При цьому судом навеедно мотивування щодо того, що особлива жорстокість дій обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 знаходить своє підтвердження у висновку експерта № 2 від 27 лютого 2017 року, відповідно до якої на тілі потерпілого ОСОБА_16 виявлено 25 ударів гострим колюче-ріжучим предметом, з різною силою прикладення, що свідчить про особливу жорстокість вчиненого насильства та вбивства.

При цьому показання обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в частині того, що ніхто з них не завдавав ОСОБА_16 удари за допомогою ножа, суд розцінив як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, та як такі, що спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене їм обвинувачення, зокрема і висновком експерта №2 від 27 лютого 2017 року в тому числі.

З вказаними висновками вважає за необхідне погодится і колегія суддів.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами апелянтів про те, що обставини безпосеренього вчинення обвинуваченими усіх дій, направлених на виконання свого умислу, відомі та встановлені стороною обвинувачення та судом з пояснень самих обвинувачених, які вони надавали на досудовому слідстві в тому числі і вході слічих експериментів , та які в подальшому ними було змінено в ході судового розгляду. Разом з тим навіть з таких змінюваних на протязі судового розгляду показів обвинувачених в сукупності з іншими наданими стороною обвинувачення доказами, дослідженими судом, покази обвинувачечних в ході слідчих експертиментів, допустимість яких не викликає сумнуву, а також враховуючи поведінку та дії обвинувачених після вчинення ними зазначених злочинів, добровільне визнання про вчинення вбивства та повідомлення про це в поліцію без будь-якого сторонного впливу та примусу на наступний день, можно зробити цілком обгрунтований висновок про наявність в їх діях складів інкримінованих їм злочинів саме при таких обставинах, які зазначені в обвинувачльному акті та встановлені судом першої інстанції. При цьому пояснення обвинувачених, надані в ході судового розгляду про відсутність в них умислу на розбійний напад та вбивство потерпрілого та про те, що ніхто з них не наносив потерпілому ударів ножем, судом обгрунтовано оцінено як їх спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. До такої ж оцінки приходить і колегія суддів в результаті апеляційного перегляду кримінальног провадження.

На підставі досліджених та оцінених в судовому засіданні доказі судом зроблено також цілком обгрунтований та вмотивований висновок про те, що своє підтвердження знайшов такий факт, як умисне нанесення обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_16 ударів такими предметами як викрутка (на руків`ї виявлено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта № 19/10-1/63-СЕ/17 від 27 березня 2017 року) та ніж по різним частинам тіла, особливо життєво-важливих органах - голові, грудній клітині, який в свою чергу намагався втекти, що свідчить про направлення умислу обвинувачених на позбавлення життя іншої особи. При цьому судом цілком обгрунтовано також зазначено, що залишення потерпілого в тяжкому безпорадному стані, ненадання йому будь-якої допомоги (як показали обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_16 дихав в лежачому положенні, коли вони його залишали), також свідчить про бажання настання смерті потерпілого.

Судом здійснено висновок, що кожен з обвинувачених діяв з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків, в тому числі у вигляді смерті ОСОБА_16 та бажаючи її настання.
До такого висновку суд дійшов, проаналізувавши, зокрема, спосіб, механізм та знаряддя злочинів, поведінку обвинувачених та потерпілого (який з метою уникнення від посягання намагався втекти), а також поведінку обвинувачених після вчинення злочину, їх стосунки між собою.
Виходячи з пояснень обвинувачених та досліджених доказів, суд вважав, що у судовому засіданні доведено мотиви злочинів, якими є корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном будь-якою ціною та бажання приховати скоєні злочини шляхом позбавлення життя постраждалого.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки в результаті апеляційного перегляду кримінального провадження неповноти його судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильного застосування закону про кримінальну відповідалінсть при кваліфікації дій обвинувачених, про які зазначають апелянти, як і істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та огрунтоване рішення, апеляційним судом встановлено не було. Зміст вироку суду відповідає вимогам ст. 374 КПК. Підстав для скасування вироку суду з огляду на доводи апеляційних скарг та для призначення нового розгяду кримінального провадження в суді першої інстанції у відповідності до положень ст.. 415 КПК України апеляційний суд не вбачає.

Твердження захисника ОСОБА_13 про те, що судом першої інстанції під час розгляду провадження оглянуті не всі матеріали кримінального провадження, зокрема те, що судом не оглядадися матеріали слідчих екпериментів (відеофіксація) слід зазначити, що такі доводи є голослівними, оскільки прослухавши диск судового засідання, слід зазначити, що при дослідженні доказів досліжувалися також протоколи слідчих екпериментів за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і головуючий суддя з`ясовував думку учасників з приводу необхідності перегляду відео фіксації доданої до протоколів слідчих екпериментів, на що всі учасники пороцесу в тому числі захисник ОСОБА_13 відповіли, що такої необхідності немає. Зауважень від учасників процесу щодо дослідження доказів, в тому числі вказаних протоколів слідчих екпериментів, не надходилдо. Таким чином навіть за умови відсутності перегляду відефіксації слідчих експериментів, зазначеі обставини не можуть бути визнані колегією суддів таким істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та яке є підставою для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

Доводи захисника ОСОБА_13 про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки висновку експерта №5/ц від 10 січня 2017 року згідно якого сліди крові, знайдені в піднігтьовому вмісті правої руки обвинуваченого ОСОБА_11 походять від особи, в крові якої міститься антиген В ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_16 , походження цієї крові від самого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 виключається є безпідставними. Даний висновок був врахований судом першої інстанції, однак даний доказ не може спростувати доказів нанесення ударів в тому числі ножем та викоруткою потерпілому іншим обвинуваченим ОСОБА_10 , враховуючи всі докази по справі в їх сукупності. Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_11 під час апеляційного розгляду провадження не заперечив той факт, що під його ногтями могла бути кров потерпілого, оскільки він наносив удари потерпілому руками і ногами по тулубу.

Що стосується апеляційної скраги обвинуваченого ОСОБА_10 , в якій він визнавав вину та просив врахувати пом`якшуючі покарання обставини та пом`якшити покарання, то під час апеляційного розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_10 не підтртимав свою апеляційну скаргу,змінивши свої показаи та вимоги, як зазначено вище в даній ухвалі, а підтримав апеляційну скаргу свого захисника ОСОБА_13 .. Вину визнав частково лише в частині заволодіння машиною потерпілого, вказав, що потерпілого ножем не бив, домовленості на вчинення злочинів не було.

Однак такі твердження стпростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами та перевіреними в межах доводів апеляційних скарг під час апеляційного розгляду провадження.

Що стосується апеляційної скраги обвинуваченого ОСОБА_10 , в якій він визнавав вину у всіх злочинах та просив врахувати пом`якшуючі покарання обставини та пом`якшити покарання, то під час апеляційного розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_10 не підтртимав свою апеляційну скаргу, а підтримав апеляційну скаргу свого захисника ОСОБА_13 .. Вину визнав частково лише в частині заволодіння машиною потерпілого, вказав, що потерпілого ножем не бив, домовленості на вчинення злочинів не було.

Однак такі твердження стпростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами та перевіриеними в межах доводів апеляційних скарг під час апеляційного розгляду провадження.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено з дотримання вимог ст.65 КК України, враховуючи його особу, який характеризується задовільно, не працює, згідно акту спеціальної комісії з проведення медичних оглядів Д-20 від 24 січня 2017 року поведінка ОСОБА_10 під час алкогольного (наркотичного) сп`яніння агресивна та він потребує примусового лікування, є раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, вчинив ряд ососбливо тяжких злочинів, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві. Вважати призначене судом першої інстанції покарання у вигляді такого виняткового видупокрання як довічного позбавлення волі в даному випадку таким, що не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчинених ним злочинів, крім того, що обвинувачений не визнає вину в повному обсязі, постійнот змінює свої показання, колегія суддів, підстав не вбачає.

Що стосується того, що під час апеляційного розгляду провадження ОСОБА_10 змінив свої показання і вказав, що не підтримує свої визнавальні показання під час проведення слідчого екперименту мотивуючи це тим, що йому під час досудового розслідування погрожував брат ОСОБА_11 , телефонувавши йому на мобільний телефон та погрожував його дружині, тому він вимушений був зізнатися у всіх злочинах, слід зазначити, що доводів на підтвердження даних пояснень обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником не надано, скарг та заяв під час досудового розлідування ними не подано. Натомість прокурор зазначив, що такі твердження обвинуваченого ОСОБА_10 є нічим не підтвердженими та голослівними, оскільки в умовах сізо мобільні телефони суворо заборонені.

Крім того колегія суддів також вважає такими що не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_13 про безпідставність призначення обвинученому такого виключного покарання, як довічне позбавлення волі, як не знайшли свого підтвердження і доводи представника потерпілої адвоката ОСОБА_46 про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_11 більш сувового покарання у виді довічного позбавлення волі.

Колегія суддів звертає увагу, що судом покарання обвинувачен призначено з дотримання вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з якими відповідно до ст.65 ч.1 п.1 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

З огляду на зазначені вимоги закону, судом обрано покарання обвинуваченому ОСОБА_10 із врахуванням характеризуючих його особу даних, згідно яких він за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, згідно акту спеціальної комісії з проведення медичних оглядів Д-20 від 24 січня 2017 року поведінка ОСОБА_10 під час алкогольного (наркотичного) сп`яніння агресивна та він потребує примусового лікування, є раніше судимим за корисливі злочини, вчинив ряд особливо тяжких злочинів в період умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного попереднім вироком суду, будучі у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві, та його особливу небезпечність для суспільства. Крім того судом також врахова відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини також було враховано судом при призначенні покарання і обвинуваченому ОСОБА_11 , з різницею в тому, що ОСОБА_11 є раніше не судимою особою в порядку ст.. 89 КК України.

Крім того судом при обранні покарання як обвинуваченому ОСОБА_10 , так і обвинуваченому ОСОБА_11 було взято до уваги, що вчинені ними особливо тяжкі злочини були направлені не тільки на майно, але і на життя та здоров`я людини, наслідком яких є позбавлення життя потерпілого, право на яке у відповідності до положень Конституції України.

І хоча обвинувачені є особами досить молодого віку, враховуючи наведене, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення осіб, що вчинили злочини, а також для попередження вчинення нових злочинів самими обвинуваченими та іншими особами, та, беручи до уваги, що обвинувачені є особами антисоціальними і являють собою виключну небезпеку для суспільства, суд дійшов правильного висновку про доцільність призначення ОСОБА_10 покарання за ст.ст.115 ч.2 п.4, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12 Кримінального кодексу України у виді довічного позбавлення волі, а обвинуваченому ОСОБА_11 у виді позбавлення волі в межах до максимальної межі, передбаченої санкцією ст.ст.115 ч.2 п.4, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12 Кримінального кодексу України.

Посилання обвинувачених та їх захисників на те, що судом безпідставно в якості пом`якшуючої обставини не було враховано їх дійове каяття, оскільки саме за їх повідомленням було знайдено потерпілого ОСОБА_20 , не знайшли свого підствердження в ході апеляційного розгяіду провадження, оскільки в ході судового розгляду обвинувачені відмовилися від всіх свої пояснень та показів, наданих на досудовому слідстві в тому числі і в ході слідчих експериментів, заперечили факт визнання ними вчинення вбивства потерпілого при їх затриманні та визнали вмну лише у заволодінні транспортним засобом потерпілого при інших обставинах, ніж ті, що зазначені в обвинуваченні. Таким чином вважати, що така поведінка свідчить про дійове каяття обвинувачених, підстав немає.

Вважати призначене судом покрання таким, що не відповідає особам обвинувачених та тяжкості вчинених ними злочинів та таким, що є явно несправедливим, колегія суддів підстав не вбачає.

Разом з тим, колегія судді вважає, що вирок суду в порядку застосування положень ст.. 404 КПК України підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону судом першої інтстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за сукупністю вироків, оскільки судом першої інстанції помилково було ззастосовано ч.4 ст.70 КК України замість ст.71 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне на підставі положень ст. 404 КПК України, здійснити зарахування обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення на підставі положень ч.5 ст. 72 КК України та Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за весь період попереднього ув`язнення обвинувачених, тобто з моменту їх затримання до моменту набрання вироком законної сили, оскільки судом помилково було визначено період попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання із вищевказаного розрахунку, - з моменту затримання та лише до 20.06.2017 року.

В решті вирок є законним і обгрунтваним та зміні чи скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги повинні бути залишені без задоволення.

Керуючись ст. ст. ч.2 ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_10 та представника потерпілої ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 залишити без задововлення.

В порядку ст.404 КПК України вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_10 остаточного покарання та в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 положень ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ст. 71 КК України остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.12.2013 року, довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності, призначеним даним вироком.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з часу їх затримання, тобто з 16.12.2016 року, по день набрання вироком законної сили, тобто по 05.02.2019 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою в тому ж порядку та в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: