Провадження № 1-кп/523/428/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,представника потерпілих ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у присутності потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 15.03.2019 року.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 цією ж ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладеними на них обов`язками строком на два місяці. Строк дії ухвали суду спливає 15.03.2019р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , аргументуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли ряд особливо тяжких кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах заздалегідь спланованим планом, зазначаючи в своєму клопотанні, що обвинувачення обґрунтовується на відомостях, що об`єктивно пов`язують їх із вчиненими кримінальними правопорушеннями, посилаючись при цьому на наявність доказів, які вказують на причетність обвинувачених до інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а саме на покази свідків, речові докази, протоколи слідчих дій; також посилаючись на те, що майже рік справа перебувала на стадії підготовчого судового засідання, яке затягувалося виключно за ініціативи обвинувачених та їх захисту, на думку прокурора тримання під вартою ОСОБА_18 , ОСОБА_19 є цілком законним, так як ризики передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день не змінилися, що дає підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі можуть продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, протиправно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження; знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, оскільки інший нападник, спільники та місце знаходження всіх документів до сих пір не встановлене, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , оскільки лише тримання під вартою передбачає примусову ізоляцію обвинувачених.

Водночас було надане та заявлене клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його мешкання, мотивуючи тим, що обвинувачений, незважаючи на те, що обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину передбаченого ст.190 ч.4 КК України, після застосування вищевказаного запобіжного заходу жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим ризики передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України значно зменшилися, однак залишаються існувати, оскільки ОСОБА_20 обізнаний в заходах конспірації.

Стосовно ОСОБА_21 стороною обвинувачення було надане письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як вважає, що деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме наявний ризик переховування та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, тому на думку прокурора для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особи ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , вислухавши думку учасників процесу:

- представника потерпілих ОСОБА_7 , який підтримав клопотання прокурора в повному обсязі, вважаючи, що прокурор надав достатні докази ризиків, також зазначивши, що необхідно зважувати на ту обставину, що сторона захисту ніколи не скаже, що його підзахисний винен;

- захисника ОСОБА_10 , яка надала суду письмові заперечення на клопотання сторони обвинувачення про продовження щодо її підзахисного ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, акцентуючи увагу колегії суддів, що Верховним судом прийняте відповідне рішення щодо законності вручення підозри, вважаючи, що відносно ОСОБА_18 була порушена процедура належного вручення підозри, тому особа не набрала статусу підозрюваного, значить не має статусу обвинуваченого; крім того, сторона обвинувачення не навела обґрунтування ризиків, незважаючи на те, що докази наявності ризиків повинні бути надані, крім цього прокурор посилається в своєму клопотанні на обґрунтованість підозри, а не на обґрунтованість обвинувачення, що на думку захисника є не компетентним, разом з цим висловила правову позицію щодо невиконання вимог ст.317 КПК України, водночас вважаючи, що колегією суддів вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ст.382 КК України, а саме умисне не виконання колегією суддів у даному складі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2017р., яке набрало законної сили, що на думку захисника повинно бути виконаним, з огляду на викладене підкреслила на надмірне тримання її підзахисного під вартою, яке є безпідставним, оскільки сторона обвинувачення вводить суд в оману, у зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, звільнити ОСОБА_18 з-під варти у залі суду;

- захисника ОСОБА_22 , який в захист інтересів ОСОБА_18 підтримав думку колеги, звертаючи увагу суду, що клопотання сторони обвинувачення про запобіжний захід повторюються, зміст клопотання є неналежним, крім того з показів допитаних потерпілих слідує, що ОСОБА_18 не має жодного відношення до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, взагалі не підтверджують пред`явлене обвинувачення, запевняючи, що суд в подальшому при дослідженні доказів беззастережно в цьому переконається, наголошуючи, що слідчим були підтасовані певні факти, при цьому ОСОБА_18 за Законом Савченко чотири роки тримається під вартою, фактично відбуваючи покарання за злочини, за які не засуджений, що є не допустимим; прокурором докази ризиків не надані, всі необхідні слідчі дії проведені, підзахисний має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, його поведінка свідчить, що він не буде порушувати покладені на нього обов`язки, було звернення ради адвокатів, які також поручалися за його поведінку, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати, цитата: «для спокою прокурора», до ОСОБА_18 цілодобовий домашній арешт, що буде достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого;

- захисника ОСОБА_11 , який в захист інтересів ОСОБА_19 повністю підтримав думку своїх колег, в свою чергу зазначивши, що виходячи зі змісту клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшився об`єм відповідальності у зрівнянні з пред`явленим обвинуваченням, що говорить про формальний підхід, домисли сторони обвинувачення, так як відсутні матеріали, які є доказами ризиків, звертаючи увагу суду, що всі речі, документи в якості доказі зібрані та знаходяться у сторони обвинувачення, потерпілі вже надали свої свідчення безпосередньо у судовому засіданні, що говорить про відсутність ризику впливу, як і про відсутність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підзахисний не повинен страждати за безвідповідальність органів поліції, які до сих пір не встановили всіх співучасників, однозначно заявивши, що клопотання прокурора є не обґрунтованим, у зв`язку з чим просив змінити щодо ОСОБА_19 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з застосування до нього заходів контролю, що на думку захисника буде достатнім для забезпечення належної поведінки підзахисного, який буде під постійним контролем;

- захисника ОСОБА_9 , який в захист інтересів ОСОБА_18 приєднався до загальної думки сторони захисту;

- захисника ОСОБА_12 , який в захист інтересів ОСОБА_20 особливих заперечень щодо клопотання прокурора відносно його підзахисного не пред`явив, однак вважав за достатнє застосування до ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що своєю поведінкою підзахисний довів, що повністю виконує покладені на нього обов`язки, має на утриманні хворого батька, який потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, при цьому документально не підтверджуючи свої доводи;

- захисника ОСОБА_14 , який в захист інтересів ОСОБА_21 просив клопотання прокурора залишити без задоволення та змінити щодо його підзахисного запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, мотивуючи тим, що ОСОБА_21 звертався до суду про надання дозволу відвідувати денний стаціонар, так як у нього була черепно-мозкова травма, у зв`язку з чим йому потрібне щорічне обстеження, крім того він має родину, тобто міцні соціальні зв`язки, тому на думу сторони захисту є всі підстави для застосування нічного домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання у період часу з 23:00 години до 6 години ранку;

- захисника ОСОБА_13 , який повністю підтримав клопотання колеги, посилаючись на те, що ОСОБА_21 жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки;

- обвинувачених, які одностайно приєдналися до думки своїх захисників, при цьому обвинувачений ОСОБА_18 заявив, що ніхто документів не шукав, як і не встановлював невідомого нападника, кримінальне провадження є фікцією, стороною обвинувачення доказів не надано, також акцентуючи увагу колегії суддів, що прокурор не довів, чому жодний з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної поведінки, водночас посилаючись на погіршення стану свого здоров`я, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора;

- обвинувачений ОСОБА_19 просив змінити відносно нього запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, запевняючи, що нікому не погрожував, нічого спотворити не може;

- обвинувачений ОСОБА_20 також просив по можливості змінити відносно нього запобіжний захід з нічного домашнього арешту на особисте зобов`язання, таким чином надавши йому можливість доглядати за хворим батьком;

- обвинувачений ОСОБА_21 зазначив, що жодного порушення покладених на нього обов`язків не було, також просив змінити відносно нього запобіжний захід з цілодобового домашнього арешт на нічний домашній арешт, щоб мати можливість хоч якось допомагати дружині, відводити дитину до школи, пройти курс лікування.

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_21 , продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_20 нічного домашнього арешту підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 колегія суддів в черговий раз погоджується з достатніми доводами сторони захисту щодо тривалого тримання обвинувачених під вартою, однак враховуючи у даному випадку особливості та резонанс конкретної справи, суспільний інтерес, категорію та специфіку злочинів, так як за змістом пред`явленого обвинувачення ОСОБА_18 , ОСОБА_19 обвинувачуються у скоєнні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які у разі визнання осіб винними передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12-15 років з конфіскацією майна, приймаючи до уваги необхідність дослідження інших доказів для з`ясування певних обставин справи, а саме допиту ряду свідків, які є ключовими та їх покази покладені в основу обвинувачення; враховуючи особи обвинувачених: ОСОБА_18 , який за змістом клопотання та обвинувального акту був керівником та організатором скоєння кримінальних правопорушень; ОСОБА_19 , який володіє інформацією щодо потерпілих та свідків, приймаючи до уваги розмір спричиненого збитку, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, враховуючи думку потерпілої сторони, колегія суддів дійшла до висновку що застосований під час судового провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченим діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, тому на теперішній час виправдовують застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу на даний момент не уможливлює застосування щодо ОСОБА_18 , ОСОБА_19 більш м`якого запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає не визначати розмір застави ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_21 запобіжного заходу на теперішній час колегією суддів не встановлено, має місце наявність реальних ризиків, однак ОСОБА_21 дотримувався умов попереднього застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не порушуючи покладені на нього судом обов`язки під час дії попередньої ухали суду, має постійне місце мешкання та реєстрації, проживає з родиною, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, поведінку обвинуваченого під час розгляду клопотання, його пояснення, враховуючи положення ст.331 КПК України та оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_21 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, що на думку колегії суддів буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_23 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки містить обґрунтовані й сформульовані підстави щодо доцільності дії запобіжного заходу, доводи сторони обвинувачення та сторони захисту найшли своє підтвердження у ході судового засідання щодо належної поведінки обвинуваченого під час виконання покладених на нього обов`язків, однак документально не доведено, що батько обвинуваченого потребує постійної сторонньої допомоги, тому на думку колегії суддів на даний час підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання не вбачається та є не доречним, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до ОСОБА_20 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши ОСОБА_20 залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку колегії суддів буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків.

Всі доводи сторони захисту та обвинувачення з посиланням на письмові докази, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження та поки не досліджувалися судом безпосередньо, тому на теперішній час колегія судів позбавлена можливості надати їм правову оцінку.

Враховуючи все вищевикладене, вислухавши сторону обвинувачення, захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження , думку обвинувачених та потерпілих, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час підстав щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених не вбачається, посилання захисника ОСОБА_8 щодо взяття обвинуваченого ОСОБА_18 на поруки дане клопотання вже було предметом розгляду суду та прийняте відповідне рішення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 182, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_20 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, відносно ОСОБА_21 цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області строком на 60 діб, тобто 10.05.2019р. включно.

Продовжити и щодо обвинуваченого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області строком на 60 діб, тобто до 10.05.2019р. включно.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 10.05.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 12.05.2019р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_20 такі обов`язки:

1) Зобов`язати ОСОБА_20 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 6:00 години ранку наступної доби;

2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від можливого спілкування з потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження;

5) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 12.05.2019р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_21 такі обов`язки:

1)Зобов`язати ОСОБА_21 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від можливого спілкування з потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження;

5) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим організацію та контроль виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р.

Строк дії ухвали суду складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 12.05.2019 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3