У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000635

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2018 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.01.2006 р. Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-04.04.2006 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; звільнений 21.08.2019р. умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 6 міс. 7 днів.

-04.10.2012 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-22.08.2013 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, 20.06.2014 р. звільнений від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 р.;

-30.06.2015 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-07.08.2015 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2015 р., остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.06.2017 р. звільнений умовно-достроково на строк 9 місяців 6 днів,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.08.2015 р. остаточно призначено ОСОБА_5 покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.03.2018 р.

Вирішено долю речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить вирок щодо нього змінити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що кримінальне провадження у відношенні нього було сфабриковано працівниками поліції, які до нього відносилися упереджено, оскільки він вже притягувався до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що ті речі, які він намагався викрасти, він віддав потерпілому ще до приїзду поліції. Викрадене майно було старе та іржаве, а оцінили його як нове.

Вказує на те, що суд врахував як пом`якшуючу обставину щире каяття, але не врахував, що він, його жінка та діти хворіють.

Вважає, що він вчинив не крадіжку, а замах на крадіжку.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

11 грудня 2017 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де на подвір`ї викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: мішок з горіхами вагою 10 кг, металевий лист розміром 80x80 см, металеве корито (годівницю), каркас від дитячої коляски, мідний кабель довжиною 5 м, два мережевих фільтрів довжиною 10 м, а всього на загальну суму 620 грн. 80 коп.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який просив призначити новий судовий розгляд, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 є обґрунтованими та відповідають дослідженим судом доказам. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , що кримінальне провадження щодо нього сфабриковане, не є слушними.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив, що 11.12.2017 року в денний час він проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мішок з горіхами та інше майно.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджуються даними протоколу слідчого експерименту від 10.01.2018 року та фототаблицями до нього, з якого слідує, що підозрюваний ОСОБА_5 добровільно в присутності понятих показав на місці та розповів обставини викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 .

Окрім того, вина ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами, на які послався суд в обґрунтування вироку, а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 просив вжити заходів щодо розшуку невідомої особи, яка 11.12.2017 року здійснила крадіжку майна з території його домоволодіння; даними протоколу огляду місця події від 11.12.2017 року та фототаблицею до нього, в ході якого було виявлено та вилучено викрадене майно, яке обвинувачений переніс до покинутого будинку АДРЕСА_2 .

Як слідує з журналу судового засідання та звукозапису, в суді ОСОБА_5 не робив будь-яких заяв з приводу того, що він себе обмовив.

Також не є слушними доводи апелянта про те, що він вчинив лише замах на крадіжку, оскільки ці доводи спростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльність), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 після викрадення майна, що знаходилось на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , переніс його до покинутого будинку АДРЕСА_2 . Зазначену обставину обвинувачений не заперечував в суді.

Тобто, своїми діями, ОСОБА_5 довів свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, до кінця. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Твердження апелянта про неправильну оцінку викраденого майна, спростовується довідкою про вартість майна, яка міститься в матеріалах кримінального провадження.

Що стосується покарання призначеного ОСОБА_5 , то суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості.

Суд першої інстанції послався також на дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд першої інстанції встановив наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненні злочину, і обставини, обтяжує покарання- рецидив злочину.

Покарання у виді позбавлення волі судом призначено відповідно до санкції ч.2 ст. 185 КК України. Але, на думку апеляційного суду, при призначенні розміру покарання, не в достатній мірі враховано незначна вартість викраденого майна та факт повернення обвинуваченим викрадених речей потерпілому, його щире каяття у вчиненому злочині, наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 цивільної дружини та двох хворих малолітніх дітей, стан його здоров`я (наявність тяжких захворювань).

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що є достатні підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання.

З огляду на наведене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405,407,409,419, 424,532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити призначене за ч.2 ст. 185 КК України покарання до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.08.2015 р. та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.

В решті зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3