Справа № 185/6233/18
Провадження № 1-кп/185/559/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2018 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, громадянина України, не одруженої, маючої середню освіту, не працюючого, маючої на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 05 лютого 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -
ОСОБА_5 05 лютого 2018 року була засуджена Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин.
Зазначений вирок у відношенні ОСОБА_5 вступив в законну силу та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації 04 квітня 2018 року.
12 квітня 2018 року ОСОБА_5 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, їй були роз`яснені обов`язки, передбачені для осіб, засуджених до покарання у виді громадських робіт, та встановлені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України. ОСОБА_5 була попереджений про відповідальність за ухилення від відбування покарання, про що свідчить відібрана у останньої підписка.
Згідно з виданим ОСОБА_5 направленням до КП «Затишне місто» міста Павлограда остання повинна була приступити до відбування громадських робіт з 13 квітня 2018 року.
16 квітня 2018 року згідно Наказу № 261 КП «Затишне місто» м. Павлограда ОСОБА_5 була прийнята до дільниці благоустрою на відпрацювання 120 годин громадських робіт по 4 години кожного дня у вільний від основної роботи чи навчання час.
17 квітня 2018 року ОСОБА_5 повинна була приступити до відбування покарання у виді громадських робіт. Разом з тим, ОСОБА_5 діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків їй загрожує кримінальна відповідальн6ість, без поважних причин не з`явилась до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно складеного нею графіку на квітень 2018 року 18,19,20,21,22,23,24,28,29 та 30 квітня 2018 року.
Крім того, в травні 2018 року ОСОБА_5 для складання графіка та відпрацювання громадських робіт не з`явилась до КП «Затишне місто» м. Павлограда без поважних причин, про причин неявки нікому не повідомила, чим ухилився від відбування громадських робіт.
Також, 5 червня 2018 року ОСОБА_5 повинна була приступити до відбування покарання у виді громадських робіт, згідно складеного нею графіку на червень 2018 року. Разом з тим, ОСОБА_5 діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків їй загрожує кримінальна відповідальність, без поважних причин не з`явилась до КП «Затишне місто» м. Павлограда 5,6,7,8,9,13,14,15,16,17,20,21,22 та 23 червня 2018 року.
В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків їй загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто» м. Павлограда, для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомила чим ухилилась від відбування громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт, присуджених їй вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, про що була неодноразово письмово попереджена, ігнорувала вимоги законодавства, умисно ухилялась від покладених на неї обов`язків, не відбувала громадські роботи в КП «Затишне місто», чим ухилилась від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з присуджених їй Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ста двадцяти годин громадських робіт, ОСОБА_5 , станом на 11 липня 2018 року відбула покарання у виді 8 годин громадських робіт, тобто скоїла кримінальне правопорушення проти правосуддя.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, заявила про каяття та дала показання про те, що 05 лютого 2018 року вона була засуджена Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин.
У Павлоградському МРВ з питань пробації її було ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Однак, в період відбування покарання у вигляді громадських робіт строком сто двадцять годин, з квітня 2018 року по червень 2018 року, вона ухилялась від відбування зазначеного покарання, про що була неодноразово письмово попереджена. Станом на 11.07.2018 року вона відбула покарання у виді громадських робіт строком 8 годин.
Додала, що вона щиро розкаюється у вчиненому.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 звернулась до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення і вважає зібрані у справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, у зв`язку з чим досліджувати інші докази немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_5 , правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими остання погодилась, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченої ОСОБА_5 мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України - доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше була судима, підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.
У якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачена повністю визнала свою провину, заявила про щире каяття.
З обтяжуючих обставин суд враховує рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про можливість призначення покарання, суд виходить з наступного.
На момент вчинення інкримінованого обвинуваченій діяння та розгляду справи судом, ОСОБА_5 має дитину віком до семи років.
Санкцією ч. 1 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді арешту або обмеження волі.
У відповідності до ч. 3 ст. 60КК України, вказаний вид покарання у виді арешту не може бути застосований до жінок, які мають дітей віком до семи років.
У відповідності до ч. 3 ст. 61 КК України, вказаний вид покарання у виді обмеження волі не може бути застосовані до жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяті років.
Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" передбачено, що суд не вправі перейти до більш м"якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути застосовані. В таких випадках суд, за наявності для того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Таким чином, ОСОБА_5 необхідно визнати винною у вчиненні злочину, однак не призначати їй покарання.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України та звільнити від покарання за ч. 2 ст. 389 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7