Справа № 282/1782/18
Провадження № 1-кп/273/3/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2018 року за №0000291, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотовилівка, Любарського району Житомирської області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2018 року, близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в громадському місці, а саме на АДРЕСА_1 , наздоганяючи при цьому свою дружину ОСОБА_6 , яка втікала від останнього уникаючи продовження конфлікту, висловлюючись при цьому словами нецензурної лайки.

В цей час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 пробігла повз громадянку ОСОБА_5 , при цьому остання стояла на узбіччі вул. Садової, що у с. Березівка, Любарського району, Житомирської області, що являється громадським місцем, чекаючи на череду корів.

При цьому, ОСОБА_3 , продовжуючи наздоганяти свою дружину ОСОБА_6 , знаходячись в громадському місці, всупереч установленим у суспільстві моральним засадам, звичаям, традиціям, етичним правилам поведінки у побуті, порушуючи громадський порядок та спокій громадян, не припиняв висловлювання словами нецензурної лайки та в цей час побачив на своєму шляху сусідку ОСОБА_5 , з якою він раніше не перебував у неприязних відносинах.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , не перебуває з ним у неприязних відносинах, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, яка полягає у тому, що він підійшовши до останньої умисно, обома руками із застосуванням фізичної сили, взяв ОСОБА_5 за плечі та кинув на ґрунтове покриття, яке вкрите камінням, внаслідок чого заподіяв для неї тілесні ушкодження у вигляді садна тильної поверхні третього пальця лівої кисті, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень та садна спинки носа, перелому кісток спинки носа, що відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи зазначені в обвинувальному акті та просив суд суворо не карати, зазначивши, що з потерпілою помирився та відшкодував їй моральну шкоду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 08 листопада 2018 року, близько 16 години 30 хвилин, стояла на узбіччі вул. Садової, що у с. Березівка, Любарського району, Житомирської області, що являється громадським місцем, чекаючи на череду корів. В цей час обвинувачений наздоганяючи свою дружину, будучи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до неї умисно, обома руками із застосуванням фізичної сили, взяв її за плечі та кинув на ґрунтове покриття, яке вкрите камінням, внаслідок чого заподіяв для неї тілесні ушкодження у вигляді садна тильної поверхні третього пальця лівої кисті, садна носа, перелома кісток спинки носа. Шкода їй відшкодована у повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має. Просила суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілої, дослідження витягу з кримінального провадження №0000291 від 09.11.2018, характеризуючі данні на обвинуваченого, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і суд кваліфікує його дії як умисні дії, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю - за ч.1 ст.296 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зі сторони односельців характеризується позитивно, приймає активну участьу житті села, являється сільським аніматором на сільській та районній сцені, не судимий, офіційно не працюючий.

При цьому, суд звертає увагу на наслідки, які не є тяжкими, потерпіла цивільний позов не заявляла, просила суворо не карати, що значно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що покаранням достатнім для перевиховання та виправлення ОСОБА_3 , а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України та вважає за можливе звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням під час досудового розслідування експертиз відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371,373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений через Баранівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1