КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

особи, щодо якої вирішується

питання про екстрадицію ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 та застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації строком на п`ятнадцять днів, тобто до 14 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 60 діб. Так, апелянт вважає, що рішення суду в частині визначення строку дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу є незаконним і необґрунтованим, оскільки суперечить діючому Кримінальному процесуальному кодексу України в якому чітко закріплено межі строку на який застосовується даний запобіжний захід. Крім того, прокурор зазначає, що згідно оскаржуваної ухвали, при вирішенні питання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя керувався окрім іншого і ст. 181 КПК України, що регулює порядок і підстави обрання домашнього арешту, що на думку апелянта є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, ОСОБА_8 та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадицій ний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Згідно ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачу, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиціним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або іншого кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і установленої судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що під час вирішення питання про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) компетентним органам Російської Федерації слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали на підставі чого прийшов до обґрунтованого висновку з приводу того, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що доводи клопотання прокурора та додані до нього матеріали містять достатньо відомостей і підстав для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт).

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постановленого судом рішення в частині визначення строку дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу, то вони є безпідставними.
Так, згідно оскаржуваного рішення, строк дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу становить п`ятнадцять днів.
Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Таким чином, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена лише максимальна межа тримання особи під вартою, обмежень щодо мінімального строку запобіжного ув`язнення особи кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.
Ті обставини, що в оскаржуваному рішенні суду зазначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали серед інших норм закону керувався і ст. 181 КПК України, не є істотним порушенням вимог КПК України, які б давали підстави для скасування судового рішення.
Крім того, згідно вимог чинного законодавства, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен розглянути питання можливості застосування і інших більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 422, 584, 585, 590, 591 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 та застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації строком на п`ятнадцять днів, тобто до 14 листопада 2018 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1260/2018 Категорія ст. 584 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1