Справа №127/3998/19
Провадження №1-кс/127/2391/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 04 січня 2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0003428 від 13.07.2017 та зобов"язання змінити кваліфікацію кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з даною скаргою, мотивуючи її тим, що в провадженні старшого слідчого Вишенського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0003428 від 13.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.

13.11.2018 скаржником, як потерпілою у даному кримінальному провадженні, було заявлено клопотання слідчому щодо зміни кваліфікації кримінального правопорушення та ознайомлення з матеріалами провадження, проте слідчим ОСОБА_4 постановою від 04.01.2019 було частково відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

Клопотання скаржника від 13.11.2018 слідчий розглянув з порушенням строків, оскільки постанова про прийняте рішення датована 04.01.2019, а копію постанови слідчий скаржнику вручив 28.01.2019.

З постановою слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання від 04.01.2019 скаржник не погоджується з наступних підстав.

Так, у постанові слідчий обгрунтовує відмову щодо зміни кваліфікації кримінального провадження наступним чином: «клопотання не підлягає задоволенню повністю, оскільки під час проведення досудового розслідування не встановлено будь-яких підстав вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, що обгрунтовується матеріалами кримінального провадження».

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова слідчого є необгрунтованою та невмотивованою, оскільки в ній відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення КПК України.
Так, у клопотанні від 13.11.2018 скаржником було наведено наступні факти щодо зміни кваліфікації правопорушення, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
12.07.2017 близько 21.50 год. троє невідомих осіб чоловічої статі із застосуванням завчасно підготовлених предметів, схожих на гумові кийки чи дерев`яні бити, нанесли по тілу та голові журналіста ОСОБА_5 численні удари, внаслідок чого йому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. При цьому скаржник перебувала разом з ОСОБА_5 поруч будинку №57 по вул. Магістратській і вказані невідомі особи нанесли легкі тілесні ушкодження їй у вигляді удару в ліву скроню, від чого вона впала на асфальт на правий бік.
Відповідно службового посвідчення №01, НОМЕР_1 , виданого «Медіа Центром «Власно» (свідоцтво про державну реєстрацію інформаційного агентства як суб`єкта інформаційної діяльності № КВ-411-273Р від 27.07.2015), скаржник є журналістом та керівником «Медіа Центру «Власно», про що правоохоронним органам відомо. Неодноразово з дня внесення відомостей до ЄРДР під час допитів в якості потерпілого скаржник наголошувала, що 12.07.2017 їй, як журналісту, невідомими особами було заподіяно тілесні ушкодження у зв 'язку із здійсненням нею законної професійної діяльності.
До цього часу вчинений відносно скаржника злочин кваліфікується за ч. 4 ст. 296 КК України, проте з цією кваліфікацією остання не погоджується.
Згідно ст. 296 КК України хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок і лише додатковим - здоров`я особи. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є вчинення діяння, яке полягає в грубому порушенні громадського порядку.
В ході досудового розслідування вставлено, що 12.07.2017 протягом декількох годин до нападу невідомі особи переслідували скаржника та ОСОБА_5 на автомобілі і саме в той час, коли вони були разом, а також втекли з місця події на заздалегідь підготовленому для цього автомобілі, що підтверджується схемою руху потерпілих та схемою руху підозрюваних, відеозаписами з камер спостереження, протоколами допитів свідків.
Під час допитів скаржник вказувала, що напад та нанесення тілесних ушкоджень умисно були здійсненні в найменш людному, неосвітленому місці, де відсутні камери відеоспостереження. При цьому дії нападників були чіткими, швидкими та організованими, що свідчить про підготовку до злочину заздалегідь, а саме про спланованість місця, часу, засобів та дій кожного з них. В результаті таких дій жодна особа, крім скаржника та ОСОБА_5 , не постраждала, і тим паче за такий короткий час вчинення нападу (до 1 хвилини, з 21:52 до 21:53 год.) порушення загального громадського порядку не відбулося.
Скаржник наголошує, що в 2017 році, в тому числі в липні місяці, вона здійснювала свою професійну діяльність журналіста, а саме проводила разом з ОСОБА_5 журналістські розслідування про незаконні забудови у м. Вінниці, про розподіл бюджетних коштів та земель громади, про що неодноразово на сайті «Власно» публікувалися статті та відеорепортажі. Таким чином, у липні місяці 2017 року і до цього часу вона здійснює систематичну діяльність, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані ЗМІ, інформаційні агентства, мережу Інтернет.
Таким чином, у даному випадку у діях невідомих осіб умислу на порушення громадського порядку не вбачається, а напад був здійснений умисно саме з метою заподіяння тілесних ушкоджень скаржнику як журналісту у зв`язку із здійсненням нею законної професійної діяльності.
У мотивувальній частині постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання від 04.01.2019 відсутні відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття рішення - відмовити у зміні кваліфікації кримінального правопорушення, відсутні мотиви прийняття такого рішення, відсутнє їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, тому оскаржувана постанова слідчого є необгрунтованою та невмотивованою. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що під час досудового розслідування може бути оскаржене рішення про відмову слідчого в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, керуючись вимогами ст. 303 КПК України, скаржник звернулась з даною скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримала та просила вимоги скарги задоволити.

Старший слідчий Вишенського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає судовому розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Судовим розглядом встановлено, що Вишенським відділенням поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження №0003428 від 13.07.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, у якому скаржник ОСОБА_3 має статус потерпілого.

13 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого з клопотанням про зміну кримінально-правової кваліфікації злочину та ознайомлення з матеріалами провадження, проте слідчим ОСОБА_4 постановою від 04 січня 2019 року було частково відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, відмовлено у частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення.

В обґрунтування свого рішення слідчий ОСОБА_4 зазначив, що клопотання потерпілої ОСОБА_3 щодо зміни кваліфікації кримінального правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки під час проведення досудового розслідування не встановлено будь-яких підстав вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, що обґрунтовується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, при повній або частковій відмові у задоволенні клопотання слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий ОСОБА_4 не аргументує прийняте рішення, не спростовує обставини, на які вказує скаржник, не досліджує його клопотання.

Отже, скарга ОСОБА_3 щодо скасування постанови старшого слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 04 січня 2019 року як необгрунтованої та невмотивованої підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги скаржника щодо зобов`язання старшого слідчого Вишенського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 змінити у кримінальному провадженні №0003428 від 13.07.2017 кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 345-1 КК України, то відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому в задоволенні скарги в цій частині скаржнику слід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає доцільним по доводам скарги скасувати постанову старшого слідчого СВ Вишенського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 04 січня 2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження №0003428 від 13.07.2017, як невмотивовану та необґрунтовану, в іншій частині вимог скаржника відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 04 січня 2019 року про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0003428 від 13.07.2017.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: