Справа № 182/1305/19
Провадження № 1-кс/0182/905/2019
У Х В А Л А
Іменем України

28.02.2019 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000559 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, українця, що має середню освіту, працює за договором «Леон Рекордс» м.Дніпро, дробильником, не одруженого, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , раніше судимого:
10.03.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5років 6 місяців позбавленні волі

27.07.2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області звільнено від відбуття покарання

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.1 ст.187 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_4 , 25.02.2019 приблизно о 17 годині 00 хвилин знаходився біля Повного товариства «Ломбард Заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «МОНЕТА» і компанії розташованого в будинку №39 на проспекті Трубників, в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Зайшовши до приміщення ломбарду товариства «Ломбард Заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «МОНЕТА» і компанії, ОСОБА_4 попросив у співробітника ломбарду експерта-оцінювача ОСОБА_7 показати йому золоті вироби. Під час того як ОСОБА_4 роздивлявся золоті вироби, у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаними золотими виробами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, дістав з внутрішньої кишені свого верхнього одягу раніше заготовлений ним запальничку пістолет-муляж, який за зовнішніми ознаками потерпілій нагадував вогнепальну зброю, став тримати його в руці, таким чином здійснив напад з погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 та незаконно заволодів золотим ланцюжком 1,64 грами та золотим ланцюжком 2,6 грам. На прохання ОСОБА_7 припинити свої злочинні дії та повернути золоті вироби не реагував.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив напад на ОСОБА_7 з метою заволодіння золотими виробами, при цьому погрожував застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спричинивши «Ломбард Заставне товариство «Діамантовий дім» ТОВ «МОНЕТА» і компанії матеріальну шкоду розміром 950 грн.
Дані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин, передбачений

ч.1 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг доказів, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину.

Так, підозра обґрунтовується наступними зібраними в ході досудового слідства доказами:

- протоколом огляду місця події;

- показами потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 осіб для впізнання за фотознімками;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_8 речей для впізнання;

- протоколами оглядів речових доказів;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:

- незаконно впливати на потерпілого та свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, - виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, він вчинив тяжкий злочин повторно, на шлях виправлення не став та далі став продовжувати свою злочинну діяльність. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. В зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин за місцем роботи потерпілої, тому йому відоме фактичне місця її роботи. Слідчий звертає увагу суду, що злочин пов`язаний з погрозою застосування насильства. В зв`язку з чим не виключено, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності намагатиметься впливати на потерпілу.

Станом на момент вчинення злочину ОСОБА_4 ніде офіційно не працював, зі слів підозрюваного працює у м. Дніпропетровську, проте конкретних посадових осіб від яких можна отримати інформацію про його працевлаштування не назвав. Вказане може свідчити про те, що підозрюваний не має законних джерел доходів. Крім того, відсутність постійного джерела доходів можуть стати причиною вчинення підозрюваним нових корисливих злочинів. Крім того, підозрюваний вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів. Так, вироком Нікопольського міськрайоного суду від 01.10.2004 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 03.12.2013 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Викладене свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_4 інших аналогічних злочинів.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_4 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до 7 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Крім того, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, слідчий і звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має наміру переховуватись чи здійснювати тиск на свідків. Обвинувачений зазначив, що він має постійне місце роботи в м.Дніпро, де працює за цивільним договором, але, як що йому буде обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, він буде проживати з батьками в АДРЕСА_1 .

Захисник підтримав клопотання підзахисного.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області , перебуває кримінальне провадження № 0000559, внесене до ЄРДР 25.02.2019 року за ч. 1 ст. 187 КК України

Під час досудового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства.

26 лютого 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , показами потерпілої ОСОБА_7 ,протоколом пред`явленняосіб для впізнання за фотознімками, протоколом пред`явлення ОСОБА_8 речей для впізнання.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до 7 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів.

Також суд враховує ту обставину, що обвинувачений був раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів та що кримінальне правопорушення вчинене за місцем роботи потерпілої. Вказана обставина може спонукати його чинити тиск на потерпілу з метою зміни нею свої показів.

Згідно з вимогами ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення. Підозрюваний має постійне місце мешкання, однак раніше притягався до кримінального відповідальності, офіційно працює

. Санкція інкримінованої йому статті, яка передбачає позбавлення волі строком до семи років, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати слідству та впливати на потерпілу та свідків, як соціально-незабезпечена особа.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ в справі «Харченко проти України» визначено, що , тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 належить обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 03.00 годин 26.02.2019 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочину з погрозою застосування насильства, то у відповідності до вимог ч.4 ст. КПК України суд не встановлює застави.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити не більш ніж 60 днів, рахуючи з 03.00 год. 26.02.2019 по 25.04.2019р. включно.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 183КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити, в задоволенні клопотання підозрюваного відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали рахувати з 03.00 годин 26.02.2019 року до 25.04.2019 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1