Дата документу 19.11.2018 Справа№ 335/7893/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/7893/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/602/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 187 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Широке Запорізького району Запорізької області, громадянин України, українець, маючий базову середню освіту, неодружений, маючий малолітню дитину, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 30 травня 2002 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. 13 серпня 2007 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 1 день;

2) 27 травня 2010 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. 20 червня 2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 12 днів;

3) 31 січня 2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та йому призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.

Зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2017 року по 21 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 593 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за наступних обставин.

27 травня 2017 року приблизно о 4 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 21 по вул. Сталеварів у м. Запоріжжя, напав на потерпілого ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_7 , тримаючи в руці ніж і погрожуючи його застосуванням, наказав потерпілому ОСОБА_10 віддати йому грошові кошти. ОСОБА_10 сприйняв погрозу ОСОБА_7 у застосуванні ножа як реальну, побоюючись за своє життя та здоров`я, підкорився вимогам останнього та віддав ОСОБА_7 належні йому грошові кошти в розмірі 200 гривень. В ході розбійного нападу ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 200 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає призначене ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції належним чином не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке одночасно посягає на право власності і здоров`я особи та відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність лише однієї пом`якшуючої покарання обставини, а також те, що обвинувачений раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та спричинення тілесних ушкоджень, вчинив інкримінований йому злочин у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та неможливість звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вирок суду просила скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з його реальним відбуванням, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, визнав щире каяття за обставину, що пом`якшує покарання, визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння за обставину, що обтяжує покарання, врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання та місце реєстрації, неодружений, але проживає в цивільному шлюбі, має малолітню дитину, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, суд першої інстанції формально врахував, що від дій обвинуваченого тяжких наслідків не настало, загрози для суспільства він не становить, має родину, соціально адаптований, є працездатним, а тому може бути суспільно корисним, прагне усунути наслідки вчиненого злочину, у зв`язку з чим прийшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства.

Проте, суд не в достатній мірі врахував, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення тяжких злочинів та корисливих злочинів проти власності, раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, у тому числі злочину середньої тяжкості проти власності та за заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, а також дані про особу обвинуваченого, який не працює, легального джерела доходу не має, неодружений, має малолітню дитину, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Зазначене свідчить про те, що покарання з випробуванням не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів і вважає, що підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з його реальним відбуванням, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, з урахуванням ч. 2 ст. 404 КПК України, приходить до висновку про необхідність виходу за межі апеляційних вимог, та вирішення питання про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 22 червня 2017 року по 2 листопада 2017 року включно.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 листопада 2017 року задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 червня 2017 року по 2 листопада 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4