Справа № 509/5569/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2018 року, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 25.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, яку поштою отримала потерпіла 14.11.2018 р. та до суду зі скаргою звернувся її представник адвокат 21.11.2018 р., що підтверджується штампом на конверті з датою відправки оскаржуваної постанови, яку він просив скасувати, як винесену передчасно і необґрунтовано, вважаючи, що слідчим на стадії досудового розслідування слідчі дії були проведені поверхово та без з`ясування всіх істотних обставин кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_6 за ст. 356 КК України, слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої про приєднання до матеріалів кримінального провадження суттєвих доказів копій документів, які підтверджують самоправство ОСОБА_6 в частині самовільної замови обсягів електроенергії на кафе-бар, які на сьогодні сплачує саме потерпіла ОСОБА_4 , яка є власницею кафе-бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22526496 від 21.04.2009 р. виданого на підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 02.04.2009 р. та 22.05.2008 р., стосовно якого, між нею та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір найму (оренди) вищевказаного нежитлового приміщення, предметом якого було тимчасове платне користування вказаним кафе-баром. Термін дії договору найму закінчився 21.05.2010 року. Однак, незважаючи на п. 2.2. договору найму, відповідно до якого, після закінчення терміну дії даного договору, при відсутності заперечень сторін, укладається новий договір оренди - нновий договір найму (оренди) між сторонами не укладався. В той же час, відповідно до розділу 7 договору найму (порядок повернення наймодавцю приміщення, що орендується) : п. 7.1 після закінчення терміну оренди наймач зобов`язаний передати наймодавцю приміщення, що орендується, основних засобів протягом 20 днів з моменту закінчення терміну оренди за актом передачі ; п. 7.2. протягом терміну за п. 7.1. даного договору наймач зобов`язаний залишити приміщення, що орендується, підготувати його до передачі наймодавцю; 7.3. у момент підписання акту приймання наймач передає наймодавцю ключі від приміщення, що орендується; 7.4. приміщення, що орендується, повинне бути передане наймодавцю у тому ж стані, в якому воно було передано в оренду з урахуванням нормального зносу. З матеріалів скарги вбачається, що станом на сьогодні, приміщення, що орендувалося, скаржниці ОСОБА_4 ОСОБА_6 не повернуто, ключі не передані, а також, акт передачі вказаного приміщення, як це передбачено нормами цивільного законодавства України та умовами договору, між сторонами не складався. При цьому, тричі, 06.02.2017 р., та 06.04.2017 р. та 26.06.2017 р., скаржниця письмово зверталась до ОСОБА_6 з вимогами про узгодження умов співпраці або звільнення приміщення та про прийняте рішення ОСОБА_7 повідомити її письмово і на сьогодні, ФОП ОСОБА_6 самовільно, всупереч установленого законом порядку, продовжує надавати ресторанні послуги в належному скаржниці кафе-барі, чим заподіює їй значну матеріальну шкоду, а отже протиправні дії останньої підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (самоправство), тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
В судове засідання представник скаржниці не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, пославшись на поважні причини його неявки в судове засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, просив суд, задовольнити скаргу і розглянути його скаргу подану в інтересах потерпілої ОСОБА_4 без його участі та участі потерпілої.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, надавши до суду письмову заяву, в якій, заперечували проти задоволення скарги, вважаючи її безпідставною і не обґрунтованою, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 25.10.2018 р. такою, що відповідає вимогам закону, враховуючи, що слідчим були виконані всі необхідні слідчі дії.
Згідно ст. 306 ч. 3 КПК України, неявка (відсутність) сторін не перешкоджає розглядові скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, суд вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі ухвали Овідіопольського райсуду Одеської області від 11.01.2018 р. про зобов`язання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській Області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 04.12.2017 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та розпочати досудове розслідування, що потерпіла ОСОБА_4 є власницею кафе-бару, розташованого за адресом : АДРЕСА_1 .

22 травня 2008 року між потерпілою і ФОП ОСОБА_6 укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення, предметом якого було тимчасове платне користування кафе-баром. Термін дії Договору найму закінчився ще 21 травня 2010 року.

Відповідно до п. 2.2. договору найму, після закінчення терміну дії даного Договору, при відсутності заперечень Сторін, укладається новий Договір оренди. Новий Договір найму (оренди) не укладався.

Відповідно до розділу 7 Договору найму (порядок повернення наймодавцю приміщення, що орендується) : після закінчення терміну оренди Наймач зобов`язаний передати Наймодавцю приміщення, що орендується, основних засобів протягом 20 днів з моменту закінчення терміну оренди за актом передачі, протягом терміну за п. 7.1. даного договору наймач зобов`язаний залишити приміщення, що орендується, підготувати його до передачі наймодавцю, у момент підписання акту приймання наймач передає наймодавцю ключі від приміщення, що орендується, приміщення, що орендується, повинне бути передане наймодавцю у тому ж стані, в якому воно було передано в оренду з урахуванням нормального зносу. Станом на день подання скарги слідчому судді, приміщення, що орендувалося, потерпілій не повернуто, ключі не передано, акт повернення не складено. При цьому, тричі: 06 лютого 2017 року, 06 квітня 2017 року та 26 червня 2017 року потерпіла письмово зверталась до ОСОБА_6 із вимогами : узгодити умови співпраці або звільнити приміщення; про прийняте рішення повідомити письмово. Письмове звернення від 26 червня 2017 року ОСОБА_6 отримала особисто одразу за двома адресами. Неодноразово, потерпіла із аналогічними вимогами зверталась до ОСОБА_6 в телефонному режимі.

В даному випадку суд вбачає, що з боку ОСОБА_6 має місце самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій (надання ресторанних послуг після закінчення дії договору найму: після 21.05.2010 року і до 14.06.2018 року.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що слідчим були не в повному обсязі виконані необхідні слідчі дії, з огляду на те, що 26.07.2018 р. до слідчого надійшло клопотання представника потерпілого про звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться в розпорядженні ТОВ «Одесагаз-постачання» до договору/договорів, на підставі якого/яких, зараз ТОВ «Одесагаз-постачання» здійснює постачання газу на кафе-бар, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , документів ТОВ «Одесагаз-постачання», які містять інформацію стосовно останньої оплати за послуги газопостачання на кафе-бар, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , які зможуть підтвердити, що ОСОБА_6 всупереч волі потерпілої (власниці) здійснювала замовлення обсягів електроенергії на кафе-бар, за які зараз змушена платити потерпіла (власниця) та 27.07.2018 р. слідчий виніс постанову про задоволення вище вказаного клопотання, проте до слідчого судді так і не звернувся, і в подальшому, на клопотання від 23.10.2018 року про надання копії такої ухвали слідчого судді, прийняв процесуальне постанову про відмову у задоволенні такого клопотання, що змусило потерпілу самостійно отримати частину таких доказів і 23.10.2018 року, які через свого представника у клопотанні про приєднання до матеріалів кримінального провадження просила слідчого приєднати до матеріалів справи і які підтверджують самоправні дії ОСОБА_6 в частині самовільної замови обсягів електроенергії на кафе-бар, за які зараз змушена платити потерпіла (власниця), однак слідчий в задоволенні і цього клопотання відмовив, хоча на документах стоїть власноручний підпис ОСОБА_6 .

З матеріалі скарги вбачається, що у потерпілої (власниці) немає фактичного доступу до кафе-бару, а проведеним 14.06.2018 року оглядом кафе-бару до кафе-бару проникнути не вдалося, а тому, 23.10.2018 року потерпіла через свого представника заявила клопотання про проведення обшуку, в чому йому відмовив слідчий.

Таким чином, слідчий, не виконав вказівок процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , викладених в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2018 року, а саме: не усунув суперечностей між показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 14.06.2018 року відмовилась від давання показань, а слідчий ОСОБА_5 закрив це кримінальне провадження 12.10.2018 року), не з`ясовано наявність документу, яким нерухомість фактично передана ОСОБА_6 , не оглянув вищевказаний об`єкт нерухомості на предмет її функціонування (14.06.2018 року в кафе-бар проникнути не вдалося, а у проведенні обшуку слідчим відмовлено) та оскаржуваною постановою від 25.10.2018 р. закрив кримінальне провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити ;
2.Поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 25.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України ;
3.Постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 25.10.2018 р. про закриття кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України скасувати ;
4.Матеріали кримінального провадження № 00000102 внесеного до ЄРДР 17.01.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України - направити до СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1