Справа № 697/1499/18
Провадження № 1-кп/697/16/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області судове засідання по матеріалах кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області №708/170/13-ц від 28 березня 2013 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду - 14 лютого 2013 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки, являючись дієздатним, будучи працездатною особою, працюючи офіційно за контрактом з липня 2015 року по жовтень 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи з 08.11.2016 по 04.07.2017 на обліку у Канівському міськрайонному центрі зайнятості отримував виплати допомоги по безробіттю, працюючи офіційно з 09.10.2017 по 07.03.2018 молодшим приймальником товарів у ТОВ «АТБ МАРКЕТ» про заробітки та зміну місця роботи Канівський МРВ ДВС ГТУЮ в Черкаської області не повідомляв, з моменту звільнення з останнього офіційного місця працевлаштування в Канівський міськрайонний центр зайнятості на облік не став, аліменти в добровільному порядку виплачувати не бажає, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду, щодо сплати аліментів взагалі не вживає, тобто злісно ухиляється від сплати аліментів. В зв`язку з чим заборгованість у ОСОБА_4 зі сплати аліментів за період часу з 01.02.2015 по 01.07.2018 складає 65 916 грн. 14 коп., що сукупно становить суму виплат відповідних платежів більше трьох місяців.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України не визнав, показав суду, що 28.03.2012 він одружився з ОСОБА_6 та проживали разом у його батьків в с.Таганча, Канівського району, після чого у них почали виникати часті сварки, тому вагітна ОСОБА_6 поїхала до своїх батьків в Чигиринський район, коли народилась дитина він не знав. Згідно рішення Чигиринського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2013 року він платив аліменти до 2015 року. Коли він працював на ПрАТ «Миронівська птахофабрика» аліменти стягувалися із заробітної плати, в подальшому він перебував в зоні АТО, на обліку в центрі зайнятості, працював охоронцем в АТБ-Маркет, однак аліменти не сплачував так, як вважав, що ОСОБА_6 забрала виконавчий лист із відділу ДВС. Повторно постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, місце реєстрації не змінював. Просить його виправдати за відсутності в його діях умислу.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України підтверджується показаннями потерпілої та свідків та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_6 , яка показала суду, що від шлюбу з ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та проживали у його батьків в с.Таганча, Канівського району, коли завагітніла виїхала до своїх батьків, де народила доньку в 2013 році, в липні 2014 року знову проживали разом, після чого знову припинили проживати. З ОСОБА_4 вони розлучилися і дочка знаходиться на її утриманні, ОСОБА_4 з дитиною не спілкується, допомоги га утримання не надає, останній раз сплачував аліменти в 2015 р., на її прохання допомогти дитині відмовив. Підтверджує, що у 2015 році дійсно писала заяву про відкликання виконавчого листа і зверталася із нею до відділу ДВС, однак відразу ж її забрала, оскільки ОСОБА_4 не надав дозвіл на вивіз дитини за кордон, про що повідомляла ОСОБА_4 .. Аліменти він не сплачує, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у вихованні дитини не приймає, з дитиною не спілкується, наполягає на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання;

- показами свідка ОСОБА_8 , який показав суду, що працює старшим державним виконавцем Канівського ВДВС та з січня 2017 року у його провадженні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки, до нього державним виконавцем по даному провадженню була ОСОБА_9 . Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_4 сплачував аліменти до лютого 2015 року, з січня 2017 року виконання не було. ОСОБА_4 за викликом до ДВС не з`являється, про борг був повідомлений рекомендованим листом з повідомленням, ДВС не повідомляв про зміну місця роботи. Підтвердив, що заява від потерпілої ОСОБА_6 про відкликання виконавчого листа з виконання від 14.01.2015 в матеріалах виконавчого провадження відсутня, ВДВС не повертав виконавчий лист без виконання, оскільки відмітка про повернення відсутня;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.07.2018 (а.с.57), з якого вбачається, що 03.07.2018 о 15.00 год. ОСОБА_6 повідомила Канівський ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, що ОСОБА_4 ухиляється від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ? частини заробітку починаючи з 14.02.2013.

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.02.2013 (а.с.58) вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

- рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області №708/986/14-ц від 22.09.2014 (а.с.59) вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - розірвано, малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_6 ;

- рішенням та виконавчим листом Чигиринського районного суду Черкаської області №708/170/13-ц від 28.03.2013 (а.с.60-61) вбачається, що з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2013 і до досягнення дитиною повноліття;

- постановою ВДВС Канівського міськрайонного управління юстиції від 24.05.2013 (а.с.62) вбачається, що 24.05.2013 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/708/57/2013 від 15.03.2013 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2013 і до досягнення дитиною повноліття, 24.05.2013 постанова направлена ОСОБА_11 для виконання, а ОСОБА_6 для відома;

- листом Канівського міськрайонного відділу ДВС від 06.04.2018 (а.с 66) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направлявся розрахунок по заборгованості по аліментах ОСОБА_4 по виконавчому провадженню №38104487 для відома;

- розрахунком Канівського міськрайонного відділу ДВС від 03.07.2018 (а.с.64-65) вбачається, що заборгованість по аліментах, які повинен сплатити ОСОБА_4 ОСОБА_6 станом на 01.07.2018 складає 65916,14 грн., який направлявся ОСОБА_4 та ОСОБА_6 супровідним листом №10786 від 03.07.2018 (а.с.63) ;

- довідкою про доходи ПрАТ`Миронівська птахофабрика» (а.с.68) вбачається, що за період з квітня 2013 року по січень 2015 року з заробітної плати ОСОБА_12 сплачено аліментів 15157,18 грн.;

-довідкою Канівської міськрайонної філії Черкаського обласного центру зайнятості (а.с.82) вбачається, що ОСОБА_4 в період з 01.11.2016 по 05.07.2017 перебував на обліку в центрі зайнятості. Станом на 11.07.2018 на обліку безробітних не перебуває.

- копією трудової книжки ОСОБА_4 (а.с.75-79) вбачається, що 09.10.2017 по 07.03.2018 ОСОБА_4 працював молодшим приймальником товарів у ТОВ «АТБ-маркет»;

- копією з журналу вхідної кориспонденції Канівського міськрайонного відділу ДВС (а.с.67) вбачається, що 14.04.2015 за №857 зареєстровано заяву ОСОБА_6 невідомого змісту, проте розписка виконавця про одержання вказаної заяви відсутня.

За клопотанням сторони захисту обвинуваченого допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка показала, що є цивільною дружиною ОСОБА_4 підтверджує, що зі слів ОСОБА_4 , він до 2015 року сплачував аліменти на утримання дочки своєчасно, потім після відмови потерпілої від аліментів, перестав їх сплачувати. Про заборгованість дізнався лише від слідчого, від ВДВС документів про повернення виконавчого листа не отримував.

Суд безпосередньо, всебічно та повно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши, кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, та сукупність наданих сторонами обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.164 КК України доказане.

Суд не приймає твердження обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про те, що обвинувачений вважав, що ОСОБА_6 забрала виконавчий лист із відділу ДВС і він не зобов`язаний сплачувати аліменти, оскільки обвинуваченому достовірно було відомо про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, постанови про повернення виконавчого листа у зв`язку з заявою стягувача він не отримував, відкликання виконавчого листа з виконання у зв`язку із заявою потерпілої ОСОБА_6 спростовуються відсутністю такої заяви у матеріалах виконавчого провадження та показами потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 ..

Твердження обвинуваченого суд розцінює як ухилення від кримінальної відповідальності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліменти).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в Канівській ЦРЛ у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.ст.66-67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 164 КК України у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення учасникам процесу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1