УХВАЛА

Справа № 635/5777/16

Провадження № 1-кс/635/1592/19

16 травня 2019 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002978 від 21.07.2016, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002978 від 21.07.2016, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 зазначає, що 15.03.2017 року слідчим СВ Харківського ВП ГУНГІ в Харківській області ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 16.02.2017 року було проведено огляд нежитлових будівель, що належать «Юридично-комерційній приватній фірмі «Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону» (), юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с. Перемога, вул. Першотравнева, 11, в ході якого було вилучено 419 дошок з дерева товщиною 5см, довжиною від 2,5м до 3,3м шириною 10 см до 60 см., на які ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2017 року накладено арешт. Вилучена в ході огляду деревина передана на відповідальне зберігання Липецькому ВП ГУНП в Харківській області, знаходиться на відкритому майданчику, що може призвести до псування та заподіяння власнику матеріальної шкоди, а безпосередньо сама деревина не містить на собі слідів злочину, з використанням деревини не проводяться жодні слідчі дії, заявник вважає за необхідне зобов`язати слідчого вирішити питання щодо прийняття рішення про повернення вилученого майна його володільцю, усунувши будь-які перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні вилученим майном. ОСОБА_3 також зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування з липня 2016 року жодні слідчі дій не проводяться, чим порушуються розумні строки досудового розслідування.
У судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 не з`явився, надав суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити без його участі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду клопотання про розгяд справи без його участі, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 просив відмовити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24.03.2017 року клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002978 від 21.07.2016, за кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, про арешт майна задоволено. Накладено арешт на майно, а саме, на 419 дощок з дерева товщиною 5 см довжиною від 2,5 м до 3,3 м шириною 10 см до 60 см, які вилучено 15 березня 2017 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування ними.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.06.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 та власника майна ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24.03.2017 року без змін.

Підставою накладення арешту на майно стало те, що воно має ознаки речового доказу по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.
Надаючи оцінку доводам заявника про те, що деревина, на яку накладено арешт, може зіпсуватись, не містить на собі слідів злочину, а також з використанням деревини не проводяться жодної слідчої дії, слідчий суддя зазначає наступне.

Матеріалами, які додані до клопотання слідчого про накладення арешту на майно, підтверджено наявність обгрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме, незаконна порубка дерев.
За змістом частини 1 статті 98 КПК України зазначена деревина є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки має ознаки предмета кримінально протиправних дій або могла бути набута кримінально протиправним шляхом.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доводи заявника щодо не проведення слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню спростовуються висновком експерта ХНІДС ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 31.05.2018 №25579/12066-12069, з якого убачається, що з 15.12.2017 по 31.05.2018 тривало проведення експертизи об`єктів рослинного походження.

Відповідно до висновку експерта від 31.05.2018 №25579/12066-12069, вилучена деревина має спільну ботанічно-таксономічну видову належність з частинами стовбурів дерев, які вилучені під час огляду місця події 15.03.2017 на надані на дослідження.

Інші доводи заявника, не спростовують висновків суду про обгрунтованість накладення арешту на дошки як на речовий доказ та про відсутність підстав для скасування арешту майна на даному етапі досудового розслідування.

Враховуючи, що арештоване майно має ознаки речового доказу, досудове розслідування не завершене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002978 від 21.07.2016, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено 20.05.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1