Справа № 487/5989/17
Провадження № 1-кп/487/113/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , Сердюка обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перекладачів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), особу обвинувачених, які раніше не судими ( ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України), не мають постійного місця роботі і офіційного стабільного джерела доходу, відсутністю стійких соціальних зв`язків та факторів, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 є громадянами Грузії, ОСОБА_7 громадянкою України, за місцем своєї реєстрації не проживали, відсутність соціальних зв`язків та факторів, які б стримували обвинувачених за місцем їх тимчасового проживання, а також з урахуванням суми матеріальних збитків, спричинених потерпілим, які не відшкодовані, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання яких відомо обвинуваченим, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень, а також із застосуванням практики Європейського суду з прав людини, як джерела права щодо наявності публічного інтересу, який переважає презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи, у зв`язку з чим інші з альтернативні запобіжні заходи, більш м`які ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не надано жодного підтвердження щодо наявності ризиків, також не доведено можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Крім того, захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_10 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт з метою можливості пройти курс лікування, оскільки стан його здоров`я погіршився за період перебування в умовах слідчого ізолятора, комісією лікарів зроблено висновок про необхідність проведення операції лівого колінного суглобу. Посилаючись на те, що судом безпідставно задовольняються клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без достатніх на це правових підстав, тому просила змінити запобіжний захід на домашній арешт за за адресою АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_8 мав постійне місце реєстрації за вказаною адресою, власниця цього будинку надала згоду на проживання його разом з дружиною у разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, також ОСОБА_8 раніше не судимий, одружений, дружина є громадянкою України, проживав разом з дружиною в орендованій квартирі в м. Миколаєві, працював не офіційно.
А також просила у разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшити розмір раніше встановленої застави від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, заявила клопотання про скасування арешту накладеного на майно ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2017 року.
В судовому засіданні ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав в повному обсязі клопотання свого захисника, просив про їх задоволення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_12 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на відсутність доказів щодо підтвердження існування ризиків та вважав можливим змінити обвинуваченому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, а у разі залишення запобіжного заходу зменшити розмір застави, який би відповідав сумі завданих збитків.
Крім того, захисник ОСОБА_12 просив про скасування арешту накладеного на майно ОСОБА_7 . ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2017 року В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника ОСОБА_12 , заперечував проти клопотання прокурора.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти клопотання прокурора та підтримала клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та скасування арешту.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_11 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики.
В судовому засіданні ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисників обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу, а також зменшення розміру застави та скасування арешту з майна, як передчасно заявленого.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалами слідчого судді та суду продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинувачених 18.02.2019 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що обвинувачені раніше не судими ( ОСОБА_9 в силу ст. 89 КК України), не мають постійного місця роботі і офіційного стабільного постійного джерела доходу, не мають стійких соціальних зв`язків та факторів, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі, але інкримінуємі ним злочини вчинені ними разом за попередньою змовою. Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 є громадянами Грузії та не мають постійного місця реєстрації на території України, ОСОБА_7 є громадянкою України, зареєстрована в м. Конотоп Сумської області, але за своїм зареєстрованим місцем проживання не проживала, не має постійного зареєстрованого місця проживання в м. Миколаєві, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених ними злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання, номери зв`язку та персональні дані яких відомо обвинуваченим, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки, кількості вчинених ними кримінальних правопорушень.

Отже, обраний відносно обвинувачених запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинувачених кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Крім того, судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Тому, клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає, оскільки стороною захисту не надано будь-яких доказів, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а також з урахуванням суми матеріальних збитків, спричинених потерпілим, які не відшкодовані.
Що стосується клопотання захисників в частині зміни раніше визначеного розміру застави, суд вважає його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до норм кримінального процесуального Кодексу, діє до моменту прийняття остаточного рішення, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.
Крім того, ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, враховуючи, що дія запобіжного заходу не припинилася, суд вважає, що застава у меншому розмірі не буде забезпечувати виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків. Крім того, суд вважає, що при визначенні розміру застави, під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом було врахований розмір спричиненої злочином шкоди в особливо великому розмірі, ціни позовів, обставин кримінального провадження, кількість вчинених кримінальних правопорушень та особа обвинувачених та не суперечить вимогам ст. 182 ч.5 п. 3 КПК України.
Отже, відсутні підстави для зменшення розміру застави заставодавцям.
Також не підлягає задоволенню клопотання щодо скасування арешту накладеного на майно обвинувачених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2017 року, як передчасно заявленого, оскільки судом не були досліджені матеріали кримінального провадження та не визначено статус вказаного у клопотанні майна.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 05.04. 2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 05.04.2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 05.04.2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченої ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 05.04.2019 року до 17-00 годин.

В задоволенні клопотання захисників щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, зміну розміру застави та скасування арешту з майна відмовити.
Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3