Справа № 359/1600/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/181/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
представника цивільного відповідача

«АТАСС-Бориспіль» ОСОБА_10
представника потерпілої/цивільного позивача ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
обвинуваченого ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та представника цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна» - в.о. голови правління ОСОБА_14 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сургут, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на посаді водія, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі п.«в» ст.1, ч.1 ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_13 від відбування основного покарання у виді штрафу, а також додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_8 до приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» та публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_13 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто на користь ОСОБА_8 з публічного акціонерного товариства «СК «Країна» матеріальну шкоду в розмірі 6814 грн. 93 коп. та моральну шкоду в розмірі 340 грн. 74 коп.; з приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» моральну шкоду в розмірі 9659 грн. 26 коп. У задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди в більшому розмірі ОСОБА_8 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» та публічного акціонерного товариства «СК «Країна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_13 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто на користь ОСОБА_7 з публічного акціонерного товариства «СК «Країна» матеріальну шкоду в розмірі 3669 грн. 18 коп. та моральну шкоду в розмірі 183 грн. 45 коп.; з приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» моральну шкоду в розмірі 9816 грн. 55 коп. У задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди в більшому розмірі ОСОБА_7 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_9 до приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» та публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_13 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково; стягнуто з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 23464 грн. 01 коп. та моральну шкоду в розмірі 1856 грн. 60 коп.; з приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» моральну шкоду в розмірі 8143 грн. 40 коп. У задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди в більшому розмірі ОСОБА_9 відмовлено.

Цивільний позов прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, діючого в інтересах держави в особі Київської клінічної лікарні швидкої допомоги Київської міської державної адміністрації, до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди задоволено; стягнуто з ОСОБА_13 на користь Київської клінічної лікарні швидкої допомоги Київської міської державної адміністрації матеріальну шкоду в розмірі 540 грн. 79 коп.

Цивільні позови прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, діючого в інтересах держави в особі Бориспільської центральної районної лікарні, до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди задоволено; стягнуто з ОСОБА_13 на користь Бориспільської центральної районної лікарні матеріальну шкоду в розмірі 8221 грн. 97 коп.

Цивільний позов прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, діючого в інтересах держави в особі комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня», до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_13 на користь комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» матеріальну шкоду в розмірі 8856 грн. 57 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_13 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, вчиненого за наступних обставин.

12 лютого 2016 року приблизно о 12 годині 06 хвилин обвинувачений, керуючи технічно справним автобусом марки «ЗАЗ I-VAN», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів в м. Бориспіль. На ділянці автомагістралі «Київ-Харків», що розташовується неподалік від з`їзду до с. Щасливе Бориспільського району, ОСОБА_13 в порушення вимог п.п.2.3.«б», 12.3 ПДР України не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та після виникнення перешкоди для руху не вжив заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди. Тому обвинувачений допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗІЛ», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , який вимушено зупинився та перебував в нерухомому стані на цій же ділянці автомагістралі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували в салоні автобуса марки «ЗАЗ I-VAN», номерний знак НОМЕР_1 , були заподіяні різноманітні тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_16 отримав закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, вдавленого перелому зовнішньої стінки лобної пазухи зліва, перелому сонцеподібного відростка зліва без зміщення уламків та саден обличчя; а також садно в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні. ОСОБА_8 отримала закриту травму лівого суглобу у вигляді імпресійного внутрішньосуглобового перелому латерального виростку лівої великогомілкової кістки; ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу та закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку. ОСОБА_9 отримала закриту черепно-мозкову травму у вигляді саден в ділянці чола; рани в ділянці підборіддя; злам коронок 43 та 44 зубів; переломи голівки нижньої щелепи справа зі зміщенням уламків та голівки нижньої щелепи зліва; струс головного мозку; закриту травму лівої гомілки у вигляді забійної рани у верхній третині лівої гомілки; а також внутрішньосуглобовий косовий перелом лівої великогомілкової кістки. Тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Не погоджуючись із вказаним рішенням потерпілими/цивільними позивачами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та представником цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна» - ОСОБА_14 подано апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі потерпіла/цивільний позивач ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_13 , просить змінити вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2018 року в частині стягнення з ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на її користь моральної шкоди, стягнути з ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на її користь завдану моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України, в розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, адже сума стягнутого морального відшкодування не є співмірною шкоді, завданій апелянту. Оскільки на момент ДТП ОСОБА_13 виконував трудові обов`язки та мав діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів то, згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України саме його страховик та роботодавець повинні відшкодувати завдані збитки. При цьому, суд першої інстанції визначаючи розмір моральної шкоди не врахував, що апелянт у зв`язку із отриманими травмами була змушена тривалий час перебувати дома, не могла нормально пересуватися, не відвідувала навчальний заклад, була змушена брати участь у слідчих діях, судовому розгляді, який тривав близько двох років, вирішувати питання про страхові виплати. На думку апелянта, місцевий суд не в повній мірі взяв до уваги ступінь, глибину її моральних, фізичних і душевних страждань, зміни в її повсякденному житті, порушення нормальних соціальних зв`язків, не врахував засади розумності, виваженості, справедливості, та стягнув занадто малу суму на відшкодування моральної шкоди. Крім того, ОСОБА_13 не вчинив жодних дій, які б свідчили про його каяття та бажання відшкодувати заподіяні збитки.

Потерпіла/цивільний позивач ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_13 , просить змінити вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2018 року в частині стягнення з ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на її користь моральної шкоди, стягнути з ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на її користь завдану моральну (немайнову) шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 286 КК України, в розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, адже сума стягнутого морального відшкодування не є співмірною шкоді, завданій апелянту. Оскільки на момент ДТП ОСОБА_13 виконував трудові обов`язки та мав діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів то, згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України саме його страховик та роботодавець повинні відшкодувати завдані збитки. При цьому, суд першої інстанції визначаючи розмір моральної шкоди не врахував, що апелянт у зв`язку із отриманими травмами була змушена тривалий час перебувати дома, не могла нормально пересуватися, не відвідувала навчальний заклад, була змушена брати участь у слідчих діях, судовому розгляді, який тривав близько двох років, вирішувати питання про страхові виплати. На думку потерпілої, місцевий суд не в повній мірі взяв до уваги ступінь, глибину її моральних, фізичних і душевних страждань, зміни в її повсякденному житті, порушення нормальних соціальних зв`язків, не врахував засади розумності, виваженості, справедливості, та стягнув занадто малу суму на відшкодування моральної шкоди. Крім того, ОСОБА_13 не вчинив жодних дій, які б свідчили про його каяття та бажання відшкодувати заподіяні збитки.

У поданій апеляційній скарзі потерпіла/цивільний позивач ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_13 , просить змінити вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року у частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди та стягнути з ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Матеріальна та моральна шкода була заподіяна їй з вини ОСОБА_13 . При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги всіх потерпілих щодо компенсації моральної шкоди слід задовольнити лише на суму 10 000 грн. На думку потерпілої, це суперечить фактичним обставинам провадження, оскільки тілесні ушкодження яких вона зазнала, є у рази тяжчими, ніж ті яких отримали інші потерпілі.

Представник цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна» - ОСОБА_14 у своїй апеляційній скарзі не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_13 , просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року скасувати в частині вирішення цивільних позовів та стягнення з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_9 8143 грн. 40 коп., ОСОБА_8 6814 грн. 93 коп., ОСОБА_7 3669 грн. 18 коп. у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та ухвалити новий вирок, яким в задоволенні цивільних позовів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до ПАТ «СК «Країна» відмовити.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що 06.01.2016 року між ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» та ПАТ «СК «Країна» було укладено Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8994844, внаслідок чого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль «ЗАЗ I-VAN», д.н.з. НОМЕР_1 . 12 січня 2016 року між ПАТ «АТАСС-Бориспіль» та ПАТ «СК «Країна» було укладено Договір доручення про надання послуг при проведенні обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті № 20(70)71.2.26.2. На момент ДТП пасажири автобусу «ЗАЗ I-VAN», д.н.з. НОМЕР_1 ., ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 були застраховані у відповідності до п.6 ст.7 Закону України «Про страхування» та Договору № 20(70)/1.2.26.2. Відтак, суд першої інстанції при розгляді цивільних позовів повинен був застосувати норми Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті та умови Договору № 20(70)/1.2.26.2), а не Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ОСЦПВ) та умови Полісу АІ/8994844.

При задоволенні цивільних позовів ОСОБА_9 ОСОБА_8 ОСОБА_7 суд першої інстанції, не застосував п.7 Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, та взагалі не дослідив чи мала місце тимчасова втрата працездатності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 внаслідок ДТП, чи підтверджена вона документами виданими відповідним лікувальним закладом, чи звертались позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ПАТ «СК «Країна» в порядку передбаченому Положенням про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, чи наявні всі документи передбачені зазначеним Положенням.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника ОСОБА_11 , які підтримали власні апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна», думку прокурора, який підтримав апеляційні скарги потерпілих, заперечував проти скарги ПАТ «СК «Країна» та вважав вирок місцевого суду необґрунтованим у частині вирішення питання про суму моральної шкоди, доводи обвинуваченого ОСОБА_13 , його захисника ОСОБА_12 , представника «АТАСС-Бориспіль» - ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та вважали вирок суду першої інстанції правильним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «СК «Країна» задоволенню не підлягає, апеляційні скарги потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягають задоволенню частково із наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_13 за ч.1 ст.286 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Так, вирішуючи питання у частині відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції не в повній мірі враховано вказані вимоги кримінального процесуального законодавства та обставини справи.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_13 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали різної тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п.1 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Судом першої інстанції в повному обсязі не враховано характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ступінь тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, обставини їх спричинення, стан здоров`я вказаних осіб, їхні переживання з приводу вчиненого обвинуваченим, справедливість та реальність позовних вимог. Зокрема те, що у зв`язку із отриманими травмами потерпілі пройшли тривалий період лікування та реабілітації, були змушені перебувати вдома, не могли нормально пересуватися, відвідувати навчальний заклад, потребували сторонньої допомоги, що істотно ускладнило їхнє повсякденне життя та порушило нормальні соціальні зв`язки.

Із огляду на це, колегія суддів вважає, що розмір суми відшкодування моральної шкоди, який необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає збільшенню. Потерпілій ОСОБА_7 у розмірі 25 000 грн. 00 коп., ОСОБА_8 50 000 грн. 00 коп., ОСОБА_9 60 000 грн. 00 коп., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

При цьому, розмір моральної шкоди, яку просять стягнути ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у поданих апеляційних скаргах є, на думку колегії суддів, є необґрунтовано великим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі наказу директора ПАТ «АТАСС-Бориспіль» №34-о від 14 травня 2014 року ОСОБА_13 був прийнятий на роботу на посаду водія. Іншим наказом директора ПАТ «АТАСС-Бориспіль» №15 від 09 лютого 2016 року за обвинуваченим був закріплений автобус марки «ЗАЗ I-VAN», номерний знак НОМЕР_1 . Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 виконував покладені на нього посадові обов`язки. Ця обставина підтверджується копією дорожнього листа від 12 лютого 2016 року.

Водночас, цивільно-правова відповідальність ПАТ «АТАСС-Бориспіль», пов`язана з експлуатацією автобусу марки «ЗАЗ I-VAN», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СК «Країна». Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу №АІ/8994844, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну його життю і здоров`ю, була визначена в розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку, що з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_8 належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 6814 гривень 93 копійок, на користь ОСОБА_7 в розмірі 3669 гривень 18 копійок та на користь ОСОБА_9 в розмірі 23464 гривень 1 копійки (37132,01 13668).

Враховуючи вказане, доводи представника ПАТ «СК «Країна» про необґрунтованість застосування судом першої інстанції положень Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умови Полісу АІ/8994844 є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна» в.о. голови правління ОСОБА_14 необхідно залишити без задоволення, апеляційні скарги потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити частково, а вирок міськрайонного суду змінити в частині цивільного позову, збільшивши суми стягнення моральної шкоди на користь цивільних позивачів.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «СК «Країна» в.о. голови правління ОСОБА_14 залишити без задоволення, апеляційні скарги потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_13 змінити в частині цивільного позову, збільшивши суми стягнення моральної шкоди на користь цивільних позивачів.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «АТАСС-Бориспіль» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. 00 коп.; на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп., на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 60 000 грн. 00 коп.

У решті вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_13 залишити без змін.

Головуючий:

Судді: