Ухвала
Іменем України

08 лютого 2019року
м. Київ
Провадження № 51-491ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу суддіКиївського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження,
встановив:
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 жовтня 2018 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 задоволено.
Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вищенаведену ухвалу місцевого суду, оскільки її було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України.
Не погодившись із зазначеним рішенням судді апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати його, оскільки вважає, що воно є необґрунтованими та такими, що постановлені з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, у ч. 2 ст. 392 КПК України вказано, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 цієї статті.

Як убачається із ухвали судді Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду про продовження запобіжного заходу, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України, зазначена ухвала суду першої інстанції не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок судді апеляційного суду про те, що КПК України не передбачено оскарження ухвал про продовження запобіжного заходу, постановлених під час провадження у суді першої інстанції, а тому апеляційна скарга обвинуваченого подана без додержання вимог ст. 392 КПК України, а саме подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядкує правильним, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 , належним чином мотивувавши своє рішення.

Отже, з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7