У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2018 Справа №607/14660/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суд під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0002164, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судженого, про обвинувачення за ст.366-1 КК України, -

встановив:
З обвинувального акта вбачається, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №57 о/с від 25.03.2016 року ОСОБА_4 був призначений на посаду поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Особи зазначені у п.1 ч.1 ст.3, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а згідно аб.2 ч.2 ст.45 вказаного Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи. Зокрема, другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом. Роз`ясненням щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 №3 передбачено, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.
Відповідно Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій згідно із Законом України «Про запобігання корупції» та повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасне подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 №19 припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.
ОСОБА_4 , працюючи з 12.03.2016 на посаді поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являлася особою, уповноваженою на виконання функцій держави - поліцейським. Відповідно до витягу з наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №48 о/с від 08.02.2017 року, поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
ОСОБА_4 10 лютого 2017 року під розписку отримав особисту трудову книжку. Таким чином, діяльність ОСОБА_4 , пов`язана з виконанням функцій держави припинена 10.02.2017 року, у зв`язку з чим останній до вказаної дати, відповідно до аб. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», повинен був подати декларацію, як особа, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за період з 01.01.2017 року по 10.02.2017 року.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 до 01.05.2017 року повинен був подати щорічну декларацію за 2016 рік та декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави за 2017 рік до 01.04.2018 року.
Однак, після звільнення 10.02.2017 року з посади поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне неподання суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбачених ч.1, 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме щорічних декларації за 2016, 2017 роки та декларації у зв`язку припиненням функцій держави за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. В подальшому ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, достовірно знаючи про необхідність подання щорічних декларацій за 2016, 2017 роки та декларації у разі припинення діяльності, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за період неохоплений раніше поданими деклараціями, будучи ознайомленим з наказом про звільнення та отримавши під розписку трудову книжку, в порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» сертифікат електронного цифрового підпису у Акредитованому центрі сертифікації ключів не отримав та станом на 01.05.2017 щорічну декларацію за 2016 рік, крім того станом на 01.04.2018 року щорічну декларацію за 2017 рік та декларацію у зв`язку припиненням функцій держави за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення таких на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, не подав.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження. Він пояснив, що подав декларацію і перестав бути суспільно небезпечною особою, про що надав витяг з сайту НАЗК.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

На підставі ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, на час розслідування або розгляду кримінального провадження в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Прокурор, в порядку ст.36 КПК України має право звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення.

В суді прокурор пояснив, що ОСОБА_4 усунув допущене ним порушення закону, тобто подав декларацію і перестав бути суспільно небезпечною особою. Тому, він не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.366-1 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості за вчинення якого винну особу можна звільнити від кримінальної відповідальності, в порядку ст.48 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості. На час розгляду кримінального провадження в суді внаслідок зміни обстановки він перестав бути суспільно небезпечною особою, оскільки усунув скоєне суспільно небезпечне діяння, тобто подав декларації. Крім цього, ОСОБА_4 звільнений з роботи із органів поліції. За наведених обставин ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки, кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Керуючись статтями 8,129 Конституції України, 12, 48 КК України, 285, 286, 288, 314, 395 КПК України, суд,-

постановив:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.366-1 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, кримінальне провадження стосовно нього закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1