ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3865/19
провадження № 1-кс/753/1552/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави по кримінальному провадженню № 0001864 від 27.02.2015 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Голодьки, Бердичевського району, Житомирської області, громадянина України, українця, працюючий на посаді директора ТОВ «УКА Житло Сервіс», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, раніше не судомого, одруженого, підозрюваного у вчиненні діяння, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001864 від 27.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. ст. 364 КК України.
18 квітня 2011 року згідно Розпорядження Київського міського Голови ОСОБА_8 №77, ОСОБА_7 призначено на посаду директора Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс».
Крім того встановлено, що за згодою та затвердженням Директора Комунального підприємства з експлуатації і ремонту Житлового фонду «Житло-Сервіс» ОСОБА_7 , згідно штатних розписів від 01.11.2012, 01.01.2012, 02021.02.2013, 01.02.2014 інженерно-технічного персоналу підприємства, застосовано до розрахунку визначення посадових окладів керівних працівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців підприємства до мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва підприємства коефіцієнт 1,2.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора Комунального підприємства з експлуатації і ремонту Житлового фонду «Житло-Сервіс» (далі Підприємство), знаходячись в приміщенні офісу Підприємства, що розташовано по вул. Дніпровська Набережна, 25-6, у м. Києві, маючи досвід роботи на керівних посадах, будучи ознайомлений та знаючи про положення ОСОБА_9 угод укладених між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 та 2013-2015 роки, у проміжок часу з 2012 по 2014 рік ( 01.01.2012, 01.01.2013, 21.02.2013 01.02.2014), будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно- господарськими обов`язками, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб, а саме працівників інженерно- технічного персоналу Підприємства, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, усвідомлюючи і передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, власноруч затвердив штатні розписи від 01.11.2012, 01.01.2013, 21.02.2013, 01.02.2014 інженерно-технічного персоналу підприємства, в яких застосовано до розрахунку визначення посадових окладів керівних працівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців підприємства до мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва підприємства коефіцієнт 1,2.
При цьому, ОСОБА_7 достовірно знаючи та повністю обізнаний в положеннях ОСОБА_9 угод укладених між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 та 2013-2015 роки, всупереч діючому законодавству України, шляхом затвердження завищеного та необґрунтованого коефіцієнту до розрахунку визначення посадових окладів керівних працівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців підприємства до мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва підприємства у кількості 1,2, на підставі чого працівникам інженерно-технічного персоналу Підприємства було нараховано необґрунтовано завищенні заробітні плати у період часу з 01.11.2012 по 31.12.2014 роки.
Згідно висновку судової економічної експертизи від 28.01.2019 за №13- 2/5 Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, сума завданих КП «Житло-Сервіс» матеріальних збитків (шкода), внаслідок завищення КП «Житло-сервіс» видатків у період з 01.11.2012 по 21.12.2014 у зв`язку з безпідставним застосуванням необґрунтованих коефіцієнтів при визначенні посадових окладів адміністративного персоналу становить 2 046 280, 03 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми протиправними діями, які виразились у затверджені необґрунтованих та свідомо завищених коефіцієнтів посадових окладів інженерно-технічного персоналу Підприємства, вчинив зловживання своїм службовим становищем в інтересах інженерно - технічного персоналу Підприємства, з метою підвищення власного авторитету, за рахунок коштів що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва, чим завдав Підприємству тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків (шкоди) на загальну суму 2 046 280,03 гривень.
20 лютого 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави слідчим обґрунтована тим що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що згідно статті 12 КК України є тяжким злочин, то відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Приймаючи до уваги вищезазначене, а також те, що розмір завданої матеріальної шкоди потерпілому злочинними діями ОСОБА_7 , становить особливо великий розмір, а саме 2 046 280, 03 гривень та вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжкого і у своїй сукупності становлять високий рівень суспільної небезпеки, то застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам.
Посилаючись на те, що саме такий запобіжний захід як застава зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити та визначити розмір застави у розмірі 2 046 280, 03 гривень, посилаючись на те, що саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. У зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий просив покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення співробітникам поліції здійснення профілактичного нагляду за ОСОБА_7 та не допущення ухилення останнього від слідства та суду, не допущення вчинення нею інших кримінальних правопорушень; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення виклику ОСОБА_10 , для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; здати на зберігання слідчому ОСОБА_4 паспорт для виїзду за кордон та/або інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд з України, з метою запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування, суду.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому підстав та просили клопотання задовольнити.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі або застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що підозра необґрунтована, ризики прокурором не доведені, розмір застави необґрунтований, при визначені розміру застави слідчим не враховано, що ОСОБА_7 одружений, працює, має онкологічне захворювання, також має на утриманні хвору дружину, яка є інвалідом 3 групи, а тому визначений стороною обвинувачення розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
Слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001864 від 27.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. ст. 364 КК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
20 лютого 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховую: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 , то вона є обґрунтованою щодо дій останнього.
Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: висновком аудиторського звіту від 30.04.2015 №070-5-07/15 Управління внутрішнього фінансового контролю та аудиту Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради; штатними розписами від 01.11.2012, 01.01.2013, 21.02.2013, 01.02.2014 інженерно-технічного персоналу КП «Житло-сервіс»; довідкою спеціаліста №4-01 від 04.01.2019 ТОВ «Дослідницький інформаційно-консультаційний центр; висновком судової економічної експертизи від 28.01.2019 за №13-2/5 Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; іншими матеріалами кримінального провадження.
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
У той же час, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Так, слідчому судді стало відомо, що ОСОБА_7 одружений, пенсіонер, працює на посаді директора ТОВ «УКА Житло Сервіс», раніше не судимий, має онкологічне захворювання, що підтверджується відповідною медичною документацією, також має на утриманні хвору дружину, яка є інвалідом 3 групи.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, слідчий суддя враховує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного: наявність сім`ї, постійного місця проживання у м. Києві, постійного місця роботи, відсутність судимостей.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Доказів, які б вказували на те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.
Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позицію Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру викладено в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) №12050/04 від 28 вересня 2010 року. Судом було зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Крім того, Суд зазначив, що «не дивним є те, що національні суди при визначенні суми застави, яка би забезпечила впевненість у тому, що винна особа не уникне правосуддя, в основному посилалися на рівень відповідальності обвинуваченого, тяжкість злочину і розмір заподіяної шкоди. Не було також впевненості у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану заявника, зможе забезпечити його присутність на судовому розгляді порушеної проти нього справи».
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 Суд визнав, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що в силу норм ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави ОСОБА_7 може бути призначено у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., що буде достатньою мірою та гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
Крім того, слідчий суддя вважає, що необхідним є покладення на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 131, 177-178, 182, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Голодьки, Бердичевського району, Житомирської області, громадянина України, українця, працюючий на посаді директора ТОВ «УКА Житло Сервіс», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, раніше не судомого, одруженого - запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Дарницького районного суду м. Києва.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю; не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим та свідками.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 2 м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: