Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2018 року,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить вище зазначену ухвалу скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на 60 діб. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду умисних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до категорії особливо тяжких, тяжких та злочинів невеликої тяжкості, максимальна відповідальність за які передбачена ч.4 ст.187 КК України, а саме позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Крім того, вважає що метою застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_8 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи та за місцем проживання його фактично нічого не утримує; може незаконно впливати на свідків, оскільки на даний час не встановлено всіх учасників та очевидців подій; може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки підозрюється у причетності до скоєння трьох умисних злочинів, постійного місця роботи не має, тобто не має джерела доходів.

Так, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків на думку прокурора неможливо застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд першої інстанції належним чином не оцінив ризики, тяжкості злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , характер злочину, суспільну значимість протиправних дій, а тому застосував запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та не продовжив строк тримання під вартою.

Згідно оскарженої ухвали, слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2018 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирські області ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосувано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.02.2019 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки, передбачені ст..194 КПК України:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження,про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків-до 26.02.2019 року.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого та орган Національної поліції за, місцем проживання підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення проти задоволення цієї апеляційної скарги підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Так, відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 181, 194 КПК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000170 від 27.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України.

У причетності до скоєння зазначених злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Так, 19.09.2018 ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2018 із визначенням застави у розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 276 150 грн.

02.11.2018 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 27.05.2018 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 08.01.2019.

16.11.2018 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах строку досудового розслідування - до 08.01.2019 року із визначенням застави у розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 276 150 грн.

27.12.2018 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 27.05.2018 продовжено до шести місяців, тобто до 08.03.2019.

При обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, його вік, сімейний стан та міцність соціальних зв`язків у місці проживання, має на утриманні малолітню дитину, а також тяжкість кримінального правопорушення, в вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та тяжкість покарання, що йому загрожуватиме в разі визнання його винним.
Крім того слідчий суддя зазначає, що протягом строку тримання під вартою підозрюваного, за його участю процесуальні дії не здійснюються, хоча для їх виконання, у органу досудового слідства і виникла необхідність у застосуванні даного запобіжного заходу. Крім того, прокурором не доведено, що проведення процесуальних та слідчих дій вимагають та виправдовують тримання підозрюваного під вартою у строк до 08.03.2019, а тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Крім того, доводи слідчого та прокурора про високий ступінь імовірності цих ризиків на даний час, як таких, що вимагають забезпечення саме у вигляді тримання під вартою особи, та посилання на те, що ризики не зменшились, тобто неможливість забезпечення цих ризиків іншими більш м`якими запобіжними заходами, оскільки об`єктивними даними зазначені доводи не підтверджуються і ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого та прокурора.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність належних підстав для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого запобіжного заходу, не надав аналізу ризикам та те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи та за місцем проживання його фактично нічого не утримує; може незаконно впливати на свідків, оскільки на даний час не встановлено всіх учасників та очевидців подій; може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки підозрюється у причетності до скоєння трьох умисних злочинів, постійного місця роботи не має, тобто не має джерела доходів, є безпідставними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.

На переконання колегії суддів саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2018 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.02.2019 року з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :