Справа № 361/6277/18
Провадження № 1-кп/361/707/18
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

19 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000925 від 01.03.2018 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купчинь Єдинецького району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з професійно-технічною освітою, неодруженого, такого, що має двох малолітніх дітей, не працює, ніде не зареєстрованого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого в Україні 07.06.2013 Луцьким міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 353 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 19.05.2015 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.10.2018 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000925 від 01.03.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 19.12.2018 прокурор ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; обвинувачений ОСОБА_4 просив повернути обвинувальний акт прокурору, мотивуючи неконкретністю обвинувачення, що позбавляє можливості підготуватися до захисту проти нього; захисник ОСОБА_5 наполягав, що його підзахисний виконував функції посередника між двома особами у вирішенні житлових питань, коштами ОСОБА_7 не заволодівав, просив повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на його невідповідність вимогам пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, відсутність в обвинувальному акті викладу фактичних обставин, які утворюють склад злочину, передбаченого ст. 190 КК України, та формулювання конкретного обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду чотири рази не з`являлась, відомостей про причини неявки не надала, хоча направленими за місцем проживання судовими повістками й телефонограмами в належний спосіб повідомлялась про дати і час підготовчого судового засідання.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України, процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт, що повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України. За змістом частини першої статті 337 КПК України, процесуальне значення обвинувального акта полягає у встановленні меж майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тобто обвинувальний акт є процесуальним документом, що визначає предмет судового розгляду. Пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України передбачено повернення судом обвинувального акта прокурору в разі його невідповідності вимогам цього Кодексу.

За змістом пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.

Разом із тим, аналіз змісту обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0003285 від 02.08.2018, складеного слідчим СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 і затвердженого прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , свідчить про недотримання вищевказаних вимог закону. Так, названий процесуальний документ не відповідає вимогам частини другої статті 291 КПК України, містить нечітке формулювання обвинувачення, що не дає можливості реконструювати події злочину і беззаперечно встановити об`єктивну сторону як необхідний елемент її складу, фактично позбавляє можливості встановити межі судового розгляду. В свою чергу, відсутністю конкретного обвинувачення грубо порушується гарантоване пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України право ОСОБА_4 знати обсяг вчинених ним порушень, що суттєво утруднює здійснення обвинуваченим свого захисту.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. При цьому Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив про необхідність відповідно до підпункту «а» пункту 3 статті шостої Конвенції приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Камасінскі проти Австрії», деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. В рішеннях у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999, «Матточіа проти Італії» від 25.07.2000, «І.Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006, «Даллос проти Угорщини» від 01.03.2001 Європейський суд з прав людини стверджує, що надання повної детальної інформації стосовно пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду; право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті шостої Конвенції. Таким чином, формулювання обвинувачення повинно бути викладене настільки конкретно, в тому числі з відображенням часу, місця, обставин, мотивів вчинення діяння, щоб це забезпечило право на захист.

Проігнорувавши необхідність викладу в обвинувальному акті чіткого й конкретного формулювання обвинувачення ОСОБА_4 у повторному заволодінні майном ОСОБА_7 шляхом зловживання її довірою, слідчий суттєво порушив вимоги чинного законодавства, в тому числі в частині реалізації обвинуваченим права на захист, що унеможливлює призначення кримінального провадження № 0000925 від 01.03.2018 до судового розгляду, оскільки постановлений на підставі розгляду такого обвинувального акта вирок у будь-якому разі не може бути визнаний законним і підлягає скасуванню.

Так, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; згідно з частиною другою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого і прокурора.

Із формулювання обвинувачення ОСОБА_4 в обвинувальному акті в кримінальному провадженні № 0000925 від 01.03.2018 вбачається, що 20.01.2018 ОСОБА_7 , знаючи зі слів знайомого ОСОБА_4 про зайняття тим високого соціального становища в суспільстві, звернулась до нього з проханням допомогти переоформити квартиру, в якій проживала її мати ОСОБА_9 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою. Реалізовуючи протиправний намір, запевнивши ОСОБА_7 у своїх вагомих зв`язках, обвинувачений 21.01.2018, запропонував їй заплатити 400 доларів США за прискорення збирання і підготовки необхідних документів для переоформлення квартири, на що остання погодилась та близько 12 години 10 хвилин чоловік потерпілої ОСОБА_10 на автомобільній стоянці біля будинку АДРЕСА_2 передав ОСОБА_4 400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.01.2018 складало 11 508 грн. Не маючи наміру виконувати зобов`язання з переоформлення квартири, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , шляхом обману заволодів належними їй коштами в сумі 11 508 грн. У подальшому обвинувачений ввечері 23.01.2018 в стоматологічній клініці «Перлина», розташованій по АДРЕСА_3 , повідомив ОСОБА_7 , що в ході формування документів на переоформлення квартири виникли проблеми, вирішення яких потребує сплати 60 000 грн., та потерпіла, будучи введеною в оману, передала йому кошти в сумі 15 800 грн., 300 Євро і 700 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.01.2018 становило, відповідно, 10 560 грн. і 20 139 грн., хоча ОСОБА_4 не мав на меті виконувати попередньо взяті на себе зобов`язання та в шахрайський спосіб заволодів коштами ОСОБА_7 в сумі 57 351 грн. 40 коп. При цьому слідчим не обґрунтовано підстави інкримінування ОСОБА_4 заволодіння шляхом зловживання довірою коштами потерпілої в загальній сумі 57 351 грн. 40 коп., тоді як 15 800 грн., 300 Євро і 700 доларів США станом на 23.01.2018 у сукупності складало 46 499 грн. Крім того, близько 07 години 20 хвилин 24.01.2018 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі для переоформлення квартири додатково коштів у сумі 300 Євро, за її пропозицією прибув до під`їзду № 5 в будинку АДРЕСА_2 , де близько 07 години 24.01.2018 одержав від подруги потерпілої ОСОБА_11 кошти в сумі 300 Євро, що за курсом НБУ станом на 24.01.2018 складало 10 560 грн., чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 10 560 грн. Із вказаного епізоду обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України вбачається отримання останнім коштів від ОСОБА_11 раніше, ніж він повідомив ОСОБА_7 про у виникненні потреби в додатковій оплаті. Продовжуючи шахрайські дії, ОСОБА_4 близько 11 години 14.02.2018 поінформував ОСОБА_7 про необхідність доплати 6 000 грн. для владнання проблем, раптово виниклих під час збору документів на переоформлення квартири, потерпіла повідомила, що займе вказану суму у матері, після чого обвинувачений біля банкомату в магазині «NOVUS», розташованому по вул. Броварський проспект, 17 в м. Києві, отримав від ОСОБА_9 кошти в сумі 6 000 грн.

Таким чином, реалізовуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_4 в період з 20.01.2018 по 14.02.2018 привласнив кошти ОСОБА_7 у загальній сумі 85 419 грн. 40 коп.

Разом із тим, обвинувачуючи ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, слідчий не конкретизував, кому належала квартира, яку ОСОБА_7 бажала переоформити на свою матір ОСОБА_9 та в якій остання проживала, чому переоформлення житла на ОСОБА_9 потребувало залучення людей із вагомими зв`язками та сплати значної суми коштів поза офіційними установами, до компетенції яких входило вирішення вказаних питань, в чому саме за домовленістю з ОСОБА_7 мали полягати дії ОСОБА_4 та за виконання яких конкретних дій з його боку як особи, що, на думку потерпілої, мала високий соціальний статус, ОСОБА_7 чотири рази сплачувала названі тим суми коштів. Без детального з`ясування вказаних обставин неможливо встановити наявність у ОСОБА_4 умислу на заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом зловживання її довірою як суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, або існування між обвинуваченим і потерпілою цивільно-правових відносин. Названі суттєві порушення залишились поза увагою процесуального прокурора ОСОБА_3 , яка затвердила обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000925 від 01.03.2018.

За переконанням суду, викладені в обвинувальному акті поверхневі відомості унеможливлюють розуміння ОСОБА_4 суті висунутого проти нього обвинувачення і не дають змоги підготуватися до адекватного захисту. Відсутність в обвинувальному акті формулювання конкретного обвинувачення є безумовною перешкодою для призначення справи до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, допущених при його складанні.

За даними реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000925 від 01.03.2018 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000925 від 01.03.2018 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, повернути до Броварської місцевої прокуратури Київської області для виконання вимог статті 291 КПК України, зокрема складання обвинувального акта з чітким формулюванням обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Броварський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1