Справа № 489/907/19
Кримінальне провадження № 1-кп/489/455/2019
У Х В А Л А
ім`ям України
25 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, має неповнолітню дитину, працюючого, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18.02.2019 р. до суду з Миколаївської місцевої прокуратури № 2 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, щодо питань передбачених п.2-4 ч.3 ст.314 КПК України, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження у випадках, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, повернення обвинувального акту прокурору, направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності, не вбачається, і вважає, що є підстави для призначення судового розгляду.

Вирішуючи питання, щодо призначення судового розгляду, на підставі п.5 ч.3 ст.314 КПК України, відповідно до вимог ч.2 ст.315 КПК України, суд вважає необхідним призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва, за участю прокурора, захисника обвинуваченого, потерпілих та представника потерпілого.

Також, ухвалою слідчого судді від 28.12.2018 р. до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.02.2019 р., в зв`язку з наявністю ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурором та захисником подані клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт та особисте зобов`язання, відповідно.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Так, оцінивши в сукупності відповідно до вимог ст.178 КПК України, обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, а також відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання і роботи, міцних соціальних зв`язків, утриманців, позитивної репутації, суд вважає, що вказані обставини суттєво зменшують ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, на підставі якого було застосовано запобіжний захід.

Крім того, рішення про застосування запобіжного заходу, не може обумовлюватися тільки тяжкістю злочину, на що неодноразово вказано у рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, відповідно до вимог ст.9 КПК України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів не можна оцінювати залежно від суворості можливого покарання, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, та тримання під вартою не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Також, відповідно до рішення Європейського суду "Адам`як проти Польщі" від 19.12.2006 р., доводи щодо наявності ризиків та тяжкість злочину можуть бути достатніми для виправдання позбавлення волі, на початку цих доводів. Однак, з плином часу вони неминуче втрачають свою ревалентність, і лише справді виняткові доводи здатні переконати Суд в тому, що тривале позбавлення волі, може бути виправдане з огляду на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що в даному випадку має бути прийнято судом до уваги з врахуванням попереднього тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи, вказане вважаю необхідним, змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з забороною залишати житло у певний період доби та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.4 ст.194 КПК України, що буде достатнім для запобігання встановленому ризику.

При цьому, суд не вважає запобіжний захід запропонований стороною захисту, який є найменш суворим заходом, таким, що є співмірним з тяжкістю кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , та відповідно приходить до висновку про недоцільність застосовування до обвинуваченого запобіжного заходу у такій формі.

Керуючись ст.314, 315, 316, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, який провести 9 квітня 2019 року о 15.00 год. в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих та представника потерпілого.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20.00 год. до 07.00 год. наступного дня, на строк 2 місяці.

Покласти на обвинуваченого обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк закінчення дії ухвали - 25.04.2019 р.

Звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду.

Ухвалу направити на виконання до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, для постановки обвинуваченого на облік, про що негайно повідомити суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: