Провадження № 11-кп/4820/230/18
Справа № 676/1859/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:п.4 ч.2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000015 від 20.01.2017 р., за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 4 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 4 жовтня 2018 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Колибаївка, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, матері неповнолітньої дитини, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислюється з 4 жовтня 2018 року, зараховано їй у строк відбуття покарання термін тримання під вартою з 20 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, залишено ОСОБА_8 обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Скасовано арешт накладений на майно і речові докази згідно ухвали слідчого судді від 24 січня 2017 року.

Доля речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 19 січня 2017 року у проміжок часу з 22 по 24 годину у приміщенні кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході суперечки на побутовому ґрунті, через тривалі неприязні відносини, умисно, протиправно і з особливою жорстокістю позбавила життя свою матір ОСОБА_9 .

Так, за вказаних обставин ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідки таких дій і бажаючи смерті матері ОСОБА_9 , тобто діючи умисно, звалила потерпілу на підлогу міцно схопивши її за руки і спричинивши тілесні ушкодження у вигляді дев`яти плямистих синяків на тильні поверхні правого передпліччя в середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча в верхній та середній третинах, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізовувати умисел на позбавлення життя потерпілої, ОСОБА_8 взявши в руки сокиру, з особливою жорстокістю почала наносити численні удари в область голови ОСОБА_9 та по руках потерпілої.

Діючи жорстоко, ОСОБА_8 за вказаних обставин, стала умисно наносити сокирою численні удари у життєво-важливий орган - по голові ОСОБА_9 , яка будучи особою похилого віку не могла чинити адекватного опору і за таких обставин ОСОБА_8 нанесла сім умисних ударів рублячою частиною сокири в область голови, спричинивши тілесні ушкодження в вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритих переломів лобної, тім`яної та скроневої кісток справа з переходом лінії перелому на кістки основи черепа (пірамідку правої скроневої кістки), травматичного крововиливу між твердою мозковою оболонкою та речовиною головного мозку в проекції тім`яної долі справа та скроневої долі справа (70мл.), розриву твердої мозкової оболонки справа, руйнування, забою речовини головного мозку на рівні лобної долі справа на боковій поверхні, з розповсюдженням на праву скроневу долю головного мозку, травматичного крововиливу в м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції лобної, тім`яної та скроневої долі головного мозку справа, крововиливу в м`які тканини голови в лобно-тім`яно-скроневі ділянки справа, рани в лобній області справа з ушкодженням апоневрозу кісток склепіння черепа з направленням раньового каналу справа-наліво зверху-вниз, рани в лобній області справа з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в лобно-тім`яній ділянці справа з направленням раньового каналу справо-наліво, рани в тім`яній ділянці справа з ушкодженням апоневрозу кісток склепіння черепа з надрубом зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в тім`яній області справа з ушкодженням апоневрозу склепіння черепа з надрубом зовнішньої та внутрішньої кісткових пластинок правої тім`яної кістки з проникненням в порожнину черепа, з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в області скроневої ділянки справа з переходом на праву вушну раковину з ушкодженням апоневрозу склепіння черепа з направленням раньового каналу справа-наліво, рани в виличні області справа, яка проникає до виличної кістки з ушкодженням тіла виличної кістки вигляді надрубу з направленням раньового каналу справа-наліво, зверху-вниз, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення і мають прямий причинний зв`язок зі настанням смерті і від яких ОСОБА_9 померла близько 2 години 20 січня 2017 року.

При цьому, за вказаних обставин ОСОБА_8 , діючи жорстоко, що виразилось у заподіянні великої кількості тілесних ушкоджень та спричиненні ОСОБА_9 нестерпного болю, маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця умисно нанесла рублячою частиною сокири двадцять шість ударів в область голови та обох рук ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинила тілесні ушкодження в вигляді п`яти ран в задньому відділі тім`яної області зліва, в потиличній області справа косо розташованих на 8 та 2 години відповідно годинникового циферблату з направленням раньових каналів ззаду наперед, трьох ран на долоневій поверхні лівої кисті на рівні возвишення великого пальця, на рівні між п`ятою та четвертою, четвертою та третьою п`ясними кістками з направленням раньових каналів спереду назад, одинадцяти поверхневих ран на передній поверхні лівого передпліччя в верхній, середній та нижніх третинах з направленням раньових каналів спереду назад, семи ран поверхневого характеру на тильній поверхні правої кисті на рівні 1 п`ясної кістки на рівні проксимальної фаланги 2 пальця, на рівні основної фаланги 1 пальця на рівні нігтьової фаланги 1 пальця, на тильній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині з направленням раньових каналів ззаду-наперед, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Після нанесення численних ударів по голові та руках потерпілої, ОСОБА_8 намагалась приховати сліди злочину та інсценувати природну смерть ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_8 прибрала місце злочину, вимила кров на місці події, перенесла знаряддя злочину, помила ОСОБА_9 , переоділа її та перетягнула в спальню кімнату, де залишила біля ліжка помирати.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 близько 2 години ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в спальній кімнаті зазначеного будинку, а ОСОБА_8 , впевнившись, що остання мертва, стала повідомляти всім про нібито природну смерть ОСОБА_9 , хоча насправді умисно і жорстоко позбавила життя матір, шляхом несення сокирою тридцяти трьох ударів в область голови та рук ОСОБА_9 .

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину. Вважає, що вирок не відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства, суперечить матеріалам та фактичним обставинам справи, є необґрунтованим, побудованим на припущеннях. На його думку, судом невірно кваліфіковані дії ОСОБА_8 за п.4 ч.2 ст. 115 КК України, оскільки під час судового розгляду не було доведено, що заподіяння тілесних ушкоджень було вчинено з особливою жорстокістю. Крім того, не доведено що було вчинено вбивство і взагалі що злочин вчинила ОСОБА_8 .. Зазначає, що ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_10 не мала, оскільки потерпіла померла через чотири години після отриманих тілесних ушкоджень, а до того обвинувачена її помила та поклала на постіль. Звертає увагу, що з понад 25 тілесних ушкоджень на потерпілій, складають синяки та рани, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і з них деякі могли виникнути одночасно від одного удару. Зауважує, що послідовність нанесення тілесних ушкоджень не встановлена. Також наголошує, що ОСОБА_10 втратила свідомість, а тому судом не доведено, що вона відчувала особливо фізичні страждання. Вважає, що висновки судово - медикокриміналістичні експертизи №45 від 19.12.2017 року та №49 від 27.12.2017 року є недопустимими і неналежними доказами, оскільки вони були виконані після закінчення досудового розслідування і при відкритті матеріалів кримінального провадження стороні захисту не надавалися.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду свою причетність до вчинення злочину обвинувачена ОСОБА_8 не визнала, пояснивши, що 19 січня 2017 року повернувшись о 21-22 год. додому вона застала матір в калюжі крові, біля неї лежала закривавлена сокира. Подумавши, що мати сп`яніла і розбила ніс, вона підняла її, помила, переодягнула в чистий одяг та перетягнула в іншу кімнату, накрила ковдрою. Прибрала в будинку кров і закривавлений одяг матері кинула в пральну машину. О 23 годині вона намагалась кудись телефонувати, а о 2 годині виявивши, що мати мертва, зателефонувала до тітки, сина, першого чоловіка матері, однак не додзвонилась. Вранці о 6 - 8 годині зателефонувала до ОСОБА_11 і повідомила, що ОСОБА_9 померла. Потім, пішла до фельдшера ОСОБА_12 , щоб той дав довідку про смерть для поховання. Вказує, що коли мила потерпілу, побачила рублене вухо та інші дрібні рани, але не придала цьому уваги. При цьому, вона забруднила свій одяг в кров матері. Сокира також була в крові, тому вона переставила її під стіл.

На досудовому слідстві ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту вказувала, що в ході конфлікту з матір`ю вона втратила свідомість, перебувала в складному емоційному стані, і прийшла до пам`яті лише коли вчинила вбивство і побачила наслідки своїх дій (Т.1 а.к.п. 241-244).

Незважаючи на невизнання своєї вини в судовому засіданні у вчиненні умисного вбивства з особливою жорстокістю, винність ОСОБА_8 в інкримінованому злочині підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що працює фельдшером у с.Вільховець. 20 січня 2017 року о 9-10-й годині до нього прийшла ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння і попросила довідку про смерть матері. ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_9 годину тому впала і забилася. Коли свідок прийшов на місце події то побачив, що ОСОБА_9 лежить на підлозі на правому боці, одяг на ній був цілий, в кімнаті на бетонній підлозі вимиті сліди крові, у потерпілої також були вимиті від крові руки, на тілі були сліди насильницької смерті - рани. Про виявлення вбивства він повідомив у поліцію. Оглядаючи труп, він зрозумів, що смерть ОСОБА_9 наступила приблизно за 6 годин до його приходу, тіло вже було достатньо холодне. На місці він зрозумів, що ОСОБА_8 причетна до вбивства, вона вимагала довідки для поховання і говорила йому неправду про час і причину смерті.

Крім того, свідок вказав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 часто конфліктували, ворогів у ОСОБА_9 не було, жила вона скромно, цінних речей у неї не було, вона не була конфліктною людиною, проте, інколи випивала.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_8 її племінниця, а вбита ОСОБА_9 , була її рідною сестрою. 20 січня 2017 року після 8 години ОСОБА_8 зателефонувала до неї і повідомила, що ОСОБА_9 померла - «холодна», не подає ознак життя, на що вона відповіла, щоб та викликала лікаря. Коли вона приїхала на місце події, то побачила поліцію, в будинку побачила ОСОБА_9 , яка лежить на підлозі мертва, під головою була подушка на якій була кров.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою обвинуваченої та вбитої ОСОБА_9 . Вечері 19 січня 2017 року вона бачила як ОСОБА_8 одна йшла по вулиці в сторону, де проживала разом з матір`ю, будь-яких сторонніх осіб, автомобілів в той вечір і вночі біля житла ОСОБА_9 не бачила. Підтвердила, що ОСОБА_8 часто жорстоко поводилась з матір`ю. ОСОБА_9 не мала ворогів, вона не володіла цінностями, а тому, сторонні особи не мали причин для її вбивства.

Згідно показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вони першими прибули на місце вбивства вранці 20 січня 2017 року. ОСОБА_8 їм повідомила про природну смерть матері. При цьому, інших сторонніх осіб на місці вбивства не було, будь-яких версій про вбивство ОСОБА_8 їм не висувала, не просила допомоги у встановленні винних осіб, які вчинили вбивство, навпаки обвинувачена накрила ОСОБА_8 ковдрою, тому тілесних ушкоджень не було видно.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_16 , потерпіла ОСОБА_9 була його бабусею, а ОСОБА_8 - рідною тіткою. 19 січня 2017 року о 9-11 год. він провідував бабусю, вона скаржилася йому на те, що ОСОБА_8 б`є її, вимагає переписати заповіт на будинок. Вказав, що між обвинуваченою та ОСОБА_9 був тривалий конфлікт через житло, половину якого бабуся переписала на його матір. Зазначив, що ОСОБА_8 коли випивала, ставала агресивною та неадекватною. Підтвердив, що сокирою, яка стала знаряддям злочину, ОСОБА_9 рубала дрова.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_17 у суді першої інстанції, про вбивство бабусі вона дізналася вранці 20 січня 2017 року, від сусідів. Вона вважає, що ОСОБА_8 вбила бабусю через житло, ОСОБА_9 заповіла будинок на двох дітей, а саме на ОСОБА_8 та на її матір, хоча обвинувачена хотіла бути одноосібним власником. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_18 були бійки, бабуся постійно скаржилась, що ОСОБА_8 погрожує вбивством. 18 січня 2017 року в період часу з 14 по 16 годину вона провідувала ОСОБА_9 , бабуся просила її не залишати, так як ОСОБА_8 реально погрожувала вбивством.

Свідок ОСОБА_19 , вказав, що він колишній зять вбитої ОСОБА_9 та підтвердив, що ОСОБА_8 постійно конфліктувала з ОСОБА_9 , обвинувачена вимагала щоб будинок був переписаний тільки на неї.

Згідно показів свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , ОСОБА_8 часто ображала свою матір ОСОБА_9 , била її. ОСОБА_20 стверджувала, що часто чула крики та ходила розбороняти потерпілу та обвинувачену. Свідок ОСОБА_21 підтвердив, що безпосередньо перед вбивством 19 січня 2017 року близько 19 години до нього приходила ОСОБА_8 з метою придбати горілку. Сторонніх осіб він не бачив.

Факт погрози вбивством потерпілій зі сторони ОСОБА_8 підтверджується і поясненнями свідка ОСОБА_22 ..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 вказав, що в день вбивства був очевидцем конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Пояснив, що 19 січня 2017 року о 14-й годині він прийшов до потерпілої та побачив, як ОСОБА_8 з ОСОБА_9 вживали спиртні напої, при цьому, ОСОБА_8 скандалила та вдарила кілька разів по обличчю потерпілу.

Об`єктивно вина обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується даними протоколу огляду місця події від 20.01.2017 року та складеною фото таблицею (Т.1 а.к.п. 12- 39, Т.4 а.к.п. 132 - 139). Під час огляду місця вчинення злочину, слідчі органи зафіксували місце вбивства на кухні з вимитою плямою крові і знаряддям злочину сокирою, слідами змитої крові, слідами взуття, сліди волочіння трупа з кухні до кімнати де виявлено труп ОСОБА_9 , одяг з слідами крові і рубаними пошкодженнями тканини, сліди прибирання і приховування злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 20 січня 2017 року, при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження групи «А», які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення і мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті ОСОБА_9 .. Також, виявлені тілесні ушкодження групи «Б», які в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень які приводять до короткочасного розладу здоров`я і не мають прямого причинного зв`язку із наступленням смерті ОСОБА_9 .

Вище вказані тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_9 зазначені в групах «А» і «Б» могли утворитися внаслідок не менше тридцяти трьох разової дії предмета з гостро-рубячою поверхнею при житті потерпілої, в день настання смерті можливо в швидкій послідовності одне за одним. До тілесних ушкоджень групи «В» відносяться дев`ять плямистих синяків на тильній поверхні правого передпліччя в середній третині, на внутрішній поверхні правого плеча в верхній та середній третинах на трупі ОСОБА_9 могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо, при здавлюванні пальцями рук в день настання смерті потерпілої, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів лобної, тім`яної та скроневої кісток справа з переходом лінії перелому на кістки основи черепа справа (пірамідку правої скроневої кістки), травматичного крововиливу між твердою мозковою оболонкою та речовиною головного мозку в проекції тім`яної долі справа та скроневої долі справа (70 мл.), розриву твердої мозкової оболонки справа, руйнування, забій речовини головного мозку на рівні лобної долі справа по боковій поверхні, з розповсюдженням на праву скроневу долю головного мозку, травматичного крововиливу в м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції лобної, тім`яної та скроневої долів головного мозку справа, чисельних ран в області голови, яка привела до розвитку набряку стискання речовини головного мозку, набряку легенів про що свідчать тілесні ушкодження вказані в описуючій частині висновку експерта, дані судово-гістологічної експертизи.

Здатність до активної дії ОСОБА_9 в момент нанесення їй ушкоджень, захищатися, закривати голову руками в момент нанесення її гостро-рубячим предметом ударів в область голови, не виключається про що свідчили чисельні ушкодження в області верхніх кінцівок.

Під час нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в область голови та верхніх кінцівок гостро-рубячим предметом вона відчувала біль. (Т.1 а.к.п.139-143)

При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_9 виявлено наявність етилового спирту (винного) алкоголю в кількості 1,92%о. Вказана концентрація етилового (винного) алкоголю в крові трупа ОСОБА_9 при житті умовно відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню.(Т.1 а.к.п.145)

Відповідно до підсумків висновку судово-медичної експертизи № 36 від 26 січня 2017 року, у обвинуваченої ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді 3-х синяків на передній поверхні верхньої третини лівого плеча, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, в області передньої, зовнішньої і задньої поверхонь лівого передпліччя, які утворилися при стисканні пальцями рук. Синяк в області лівої вилиці міг утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, а поверхнева рана на задній поверхні лівого стегна в верхній третині могла утворитися внаслідок дії предмету з ріжучою травмуючою поверхнею. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися біля 19-20 січня 2017 року і по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (Т.1 а.к.п.135-136). Такі тілесні ушкодження свідчать, що ОСОБА_9 в ході боротьби і самозахисту могла спричинити ОСОБА_8 незначні тілесні ушкодження.

Висновками експертиз №№ 80, 90 та №91 від 20 та 24 січня 2017 року встановлено, що кров з трупа ОСОБА_9 та кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тобто їх кров за вказаними показниками є ідентичною (Т.1 а.к.п.146,153,157).

Враховуючи, що у ОСОБА_8 були виявлені незначні тілесні ушкодження та наявність глибоких кров`яних просякнутих ран на тілі ОСОБА_9 , висновками судово-медичних (імунологічних і цитологічних) експертиз доведено, що: на двох фрагментах губок (об`єкти № 1,2), які вилучені під час огляду місця події 20 січня 2017 року (Т.1 а.к.п.161-162); на тампоні марлевому зі змивами, які зроблені зі стінки шафи на місці вбивства (об`єкт № 1 з конверту №14) (Т. а.к.п. 176-177); на відрі (об`єкти № 1-13 ) вилученому з веранди господарства ( Т.1 а.к.п. 186-187); на шматку тканини з покривала (об`єкт № 1, сейф пакет №4346063), яке відшукано у корзині для білизни у житлі вбитої та обвинуваченої ( Т.1 а.к.п. 191-192); на правій і лівій лицевих поверхнях рукавів і основної частини курточки зимової, яка належала ОСОБА_8 і яка вилучена з вішаку при вході за дверима (сейф пакет НДКЦ 3255214 у об`єктах № 1-4, 6-19,22) ( Т а.к.п. 196-198); на передній лицевій поверхні правої половини джинсових штанах ОСОБА_8 (об`єкт № 1, сейф пакет №3265218), які відшукані у корзині для білизни у житлі вбитої та обвинуваченої (Т.1 а.к.п. 202-203); на правій частині дублянки зеленого кольору і на лицевій поверхні лівого рукава, яка вилучена у затриманої ОСОБА_8 (сейф пакет №4359448, об`єкти №15,18) (Т.1 а.к.п. 207-209); у піднігтевому вмісті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (Т.1 а.к.п. 213-215, 220-222); на сокирі так і на сокирищі (Т. а.к.п 227--230) знайдено кров потерпілої ОСОБА_9 ..

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 45 від 19 грудня 2017 року встановлено, що на зовнішній поверхні клаптя шкіри, вилученого з правої половини лобної ділянки голови трупа ОСОБА_9 , виявлено - одиночну глибоку, проникаюче-наскрізну рубану рану шкіри, яка нанесена частиною леза та «носком» чи «п`яткою» полотна клина досліджуваної теслярської сокири, так і відповідними частинами полотна клина, тобто частинами сокири що вилучена на місці події (Т 4 а.к.п.. 117-122).

Згідно аналогічного висновку медико-криміналістичної експертизи №49 від 27 грудня 2017 року, на жилеті потерпілої ОСОБА_9 , на лицевій поверхні її складових частин, виявлено двадцять три окремо-розташовані та згруповані між собою і умовно позначені №№ 1-23 рубані пошкодження ниток основи та утка тканини, з яких: одне, позначене № 1, рубане пошкодження, розташоване на верхній третині правої поли - є проникаюче-наскрізним, а інші двадцять два, позначені №№2-23, рубані пошкодження, розміщені на верхній третині лівої і правої половин спинки - непроникаючими. Зазначені рубані пошкодження тканини заподіяні складовими частинами полотна клина одного і того ж самого твердого рублячого знаряддя - сокири (як частиною леза так «носком» чи «п`яткою» полотна клина), наданої для експертизи, яка вилучена під час огляду місця події 20 січня 2017 року ( Т4 а.к.п. 124-130).

Твердження захисту про недопустимість та неналежність доказів, а саме висновків медико-криміналістичних експертиз №49 від 27 грудня 2017 року та № 45 від 19 грудня 2017 року, оскільки вони були виконані після закінчення досудового розслідування і при відкритті матеріалів кримінального провадження стороні захисту не надавалися, колегією суддів перевірені та визнані такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах ст. 290 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, стороні захисту на час завершення досудового слідства було відомо про призначення 24 січня 2017 року слідчим проведення медико-криміналістичних експертиз, що підтверджується даними відповідних постанов та протоколу про ознайомлення з матеріалами досудового слідства (Т.2 а.к.п. 37, Т.1 а.к.п. 231, 234).

Після отримання висновків вказаних експертиз, які проводились тривалий час, не з вини досудового слідства, сторона обвинувачення у відповідності до приписів ч.11 ст. 290 КПК України відкрила ці матеріали і ознайомила сторону захисту з висновками експертиз отриманими під час судового розгляду, про що був складений відповідний процесуальний документ (Т.4 а.к.п. 131).

Висновки медико-криміналістичних експертиз №49 від 27 грудня 2017 року та № 45 від 19 грудня 2017 року, були предметом оцінки суду першої інстанції який у вироку зазначив, що експертна установа не змогла виконати дослідження в строки досудового слідства, оскільки черговість аналогічних експертиз дозволяла виконати експертизи лише в грудні 2017 року.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, приходить до висновку, що порушень вимог КПК України щодо оцінки доказів, а саме даних висновків медико криміналістичних експертиз №49 від 27 грудня 2017 року та № 45 від 19 грудня 2017 року, суд першої інстанції не допустив в контексті вимог ч.11 ст. 290 КПК України. Ці висновки експертиз є належними, допустимими, достовірними та узгоджуються з наявними доказами в кримінальному провадженні.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду спростовуються зібраними по справі доказами, які в своїй сукупності доводять вину обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні умисного і протиправного заподіяння смерті іншій особі, тобто вбивства вчиненого з особливою жорстокістю.

Посилання сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченої такої кваліфікуючої ознаки за п.4 ч.2 ст. 115 КК України, як вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю, не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме, з висновку судово-медичної експертизи № 21 від 20 січня 2017 року, на трупі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитися внаслідок не менше тридцяти трьох разової дії предмета з гостро-рубячою поверхнею при житті потерпілої, в день настання смерті можливо в швидкій послідовності одне за одним. Під час нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в область голови та верхніх кінцівок гостро-рубячим предметом вона відчувала біль. (Т.1 а.к.п.139-143)

Також, як вбачається з пояснень експерта ОСОБА_24 , який був допитаний в суді першої інстанції він був на місці вбивства та бачив сліди приховування злочину, вимиту підлогу, переодіту потерпілу ОСОБА_9 .. При проведенні експертизи було встановлено неспівпадіння ран і пошкоджень одягу. Було встановлено, що ОСОБА_9 померла не відразу, всі тілесні ушкодження були спричинені їй в період часу з 23-ї по 24 години 19 січня 2017 року, а смерть наступила від 2-ї до 4 години 20 січня 2017 року. Всі тілесні ушкодження були прижиттєвими, а тому потерпіла відчувала біль, незважаючи на те, що перебувала у середньому стані алкогольного сп`яніння. Тілесні ушкодження на руках ОСОБА_9 свідчили, що потерпіла захищалась при нанесенні їй ударів сокирою, всі вони були прижиттєві і коли потерпіла була при свідомості. Кров яка була під трупом свідчила про те, що потерпіла була жива. Удари, які нанесені потерпілій були спричинені з силою, достатньою для підняття сокири і нанесення нею удару. Внаслідок ударів по голові відбулось руйнування головного мозку від рублячої частини. В область голови було спричинено не менше 7-ми ран (ударів). Удари наносилися хаотично в область голови, по руках, якими потерпіла захищалась, на руках були рубані рани.

При цьому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спосіб позбавлення життя потерпілої, а саме, заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, в тому числі шляхом нанесення ударів рублячою частиною сокири в життєво - важливий орган голову, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і є небезпечними для життя в момент спричинення та мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті ОСОБА_9 , свідчать про виявлення винною особливої жорстокості, а тому визнання вчиненого ОСОБА_8 умисного вбивства з особливою жорстокістю відповідає змісту інкримінованого їй злочину.

Доводи захисника про те, що дії обвинуваченої у вчиненні умисного вбивства з особливою жорстокістю не підтверджується матеріалами кримінального провадження, перевірені колегією суддів апеляційної інстанції і не беруться до уваги.

Про умисел на умисне вбивство вчинене з особливою жорстокістю потерпілої ОСОБА_9 , свідчать конкретні дії обвинуваченої, а саме: нанесення великої кількості тілесних ушкоджень, частина з яких відноситься до тяжких; знаряддя злочину сокира, удари якою наносились з великою силою в життєво важливий орган голову; механізм заподіяння тілесних ушкоджень; поведінка обвинуваченої під час і після вчинення злочину; усвідомлення, що її дії заподіюють потерпілій страждання та сильний біль.

Та обставина, що смерть потерпілої настала через кілька годин після нанесення їй обвинуваченою чисельних ударів сокирою у голову, не свідчить про відсутність умислу на вбивство, оскільки зазначені дії обвинуваченої під час заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, свідчать про умисел на умисне вбивство, а саме на те, що ОСОБА_8 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, завдаючи потерпілій особливих фізичних страждань, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала настання смерті з особливою жорстокістю.

Тобто, діяла з умислом на вбивство, відповідальність за яке передбачено п.4 ч.2 ст. 115 КК України. Час який минув з моменту дій обвинуваченої до смерті потерпілої, не є визначальним при кваліфікації умисного вбивства.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 42 від 23 лютого 2017 року доведено, що ОСОБА_8 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте така вада не позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих їй дій вона хронічним психічним захворюванням, недоумством тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, в тому числі не перебувала в стані патологічного сп`яніння, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (Т.2 а.к.п. 11-13). Ці обставини були належним чином досліджені судом під час судового провадження.

Про умисел на умисне вбивство обвинуваченої також вказує її посткримінальна поведінка, згідно якої обвинувачена ОСОБА_8 після вчинення злочину, намагалася приховати сліди вбивства, а саме відразу прибрала кров, перенесла сокиру, зняла з матері закривавлений і порубаний одяг, помила її. Також, під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_11 обвинувачена повідомила, що ОСОБА_10 «холодна» і померла, а свідку ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_9 впала і вбилась та вимагала у фельдшера довідку для поховання. Перебуваючи на місці злочину, ОСОБА_8 не викликала поліцію та швидку допомогу, про вбивство повідомили свідки.

Перевіривши доводи адвоката ОСОБА_7 , викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вони не знайшли свого підтвердження. Всі докази судом, досліджені у повному обсязі, їм надано вірну правову оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 з п. 4 ч.2 ст. 115 КК України на інший злочин, колегія суддів не знаходить, оскільки в суді було доведено що обвинувачена діяла з умисною формою вини та її дії були спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , вчинене з особливою жорстокістю.

Доводи захисника про можливість вчинення злочину щодо потерпілої іншими особами, судом першої інстанції перевірені і не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються показаннями свідків та іншими доказами по справі, які безперечно свідчать про вчинення умисного вбивства саме обвинуваченою.

Істотних поруш вимог КПК України під час розгляду кримінального провадження, які б тягли б за собою зміну або скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Призначене ОСОБА_8 покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі відповідає загальним засадам призначення покарання передбачених ст. 65 КК України.

При цьому судом враховано, що обвинувачена вчинила умисний особливо тяжкий злочин, в тому числі вчинений відносно жінки похилого віку, своєї матері. В силу ст.89 КК України не судима, ніде не працювала, проживала за рахунок тимчасових заробітків, за місцем проживання негативно характеризувалась, не перебувала на обліку у лікарів психіатра і нарколога, хоча згідно висновку судово-психіатричної експертизи виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

У вчиненому ОСОБА_8 вину не визнає, не розкаялася, про що свідчить поведінка останньої після вчинення злочину, вибачень і будь-яких відшкодувань для потерпілої пов`язаних з втратою рідної людини не зробила.

Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченої не встановлено.

Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченої, яка вчинила особливо тяжкий злочин який спричинив смерть потерпілої.

Наведене давало суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливо лише шляхом призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, за якою вона визнана винною.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 4 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: