Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/288/18
Провадження 1-кп/480/73/19
ВИРОК
Іменем України

22 січня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (приймає участь дистанційно з Державної установи Харківська виправна колонія (№43)
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві у режимі відеоконференції із Державною установою Харківська виправна колонія (№ 43) кримінальне провадження № 0000975, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого
-26.02.2002 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 186
КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-23.07.2004 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі;
-04.12.2007 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-12.12.2011року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.І ст. 353, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;
-10.01.2012 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі. 19.09.2014 звільнений умовно-достроково на 1 рік 7 днів;
-06.02.2015року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України до 2 років позбавлення волі;
-28.04.2015 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. За ухвалою Ірпінського міськсуду Київської області від 19.02.2016 відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.12.2014 по 29.05.2015. Звільнений 09.06.2017 за відбуттям строку покарання,
-17.04.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
10.10.2017 року о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , з метою заволодіння транспортним засобом, перебуваючи з дозволу ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 , який належить останній, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , пішов до гаражу, розташованого на території даного домоволодіння, звідки викотив мопед марки «Honda-Tact», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , завів двигун та з місця вчинення злочину на зазначеному мопеді зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3190 грн 00 коп.
Крім того, 10.10.2017 року о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , умисно з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи з дозволу ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 , який належить останній, скористався відсутністю ОСОБА_5 та таємно викрав її майно, а саме: ноутбук «Асеr», вартістю 4663 грн 33 коп; відеокамеру «Panasonic», вартістю 1600 грн 00 коп; браслет з золота, вагою 2,04 г, вартістю 6120 грн 00 коп; гроші в сумі 3800 грн 00 коп. Після чого, із зазначеним майном з місця вчинення злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 16183 грн 33 коп.
Крім того, 10.10.2017 року о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , умисно з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи з дозволу ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 , який належить останній, скористався відсутністю ОСОБА_6 , яка мешкає у приміщенні літньої кухні, розташованої на території зазначеного домоволодіння, зайшов до літньої кухні, до якої мав безперешкодний вхід, та дозвіл ОСОБА_6 , звідки таємно викрав гроші в сумі 6000 грн 00 коп, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила перелік викраденого майна та підтримала цивільний позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає. В цілому, характеризується добре. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, визнав свою вину.
Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставини, які обтяжують покарання, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , йому слід обрати покарання, у виді позбавлення волі.
У кримінальному провадженні заявлені цивільні позови: потерпілою ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 11520 гривень та потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6000 гривень.
Розглядаючи можливість задоволення цивільних позовів про відшкодування матеріальних збитків, суд дійшов такого.
Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).
У судовому засіданні встановлено, що шкода потерпілій ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_6 завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому, суд вважає цивільні позови потерпілих обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відповідно до обвинувального акта, є мопед марки «Honda-Tact», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ноутбук «Асеr», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 . На підставі ст.100 КПК України вищевказані речові докази слід залишити потерпілій ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення авто товарознавчої експертизи у сумі 792 грн 00 коп та на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 790 грн 96 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.289 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 17.04.2018 року остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 31 січня 2018 року.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 11520 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять) грн 00 коп на відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 6000 (шість тисяч) грн 00 коп на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення автотоварознавчої експертизи, підтверджені документально у розмірі 792 (сімсот дев`яносто дві) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, підтверджені документально у розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн 96 коп.
Речові докази мопед марки «Honda-Tact», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ноутбук «Асеr», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_8

22.01.2019