Провадження № 1-кс/756/66/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року м.Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
представників заявника адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 13.11.2018 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 17.12.2018, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту на кошти в сумі 660000,00 грн.; 51000,00 доларів США; 5000,00 Євро; 1000,00 швейцарських франків; 2900,00 британських фунтів стерлінгів, вилучені під час обшуку 05.12.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 17.12.2018 у кримінальному провадженні № 0000262 від 13.11.2018 за підозрою ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України. Клопотання обґрунтовується тим, що вказані кошти є особистою власністю ОСОБА_3 , були вилучені під час обшуку у її помешканні, не мають відношення до предмету досудового розслідування, не набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення або кримінально протиправним шляхом, слідчим суддею в порушення вимог КПК України клопотання прокурора про їх арешт безпідставно розглянуто без участі володільця, а також в ухвалі не обґрунтовано підстави для поновлення пропущеного строку звернення з таким клопотанням, вилучені кошти, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, не можуть вважатись речовим доказом у даному кримінальному провадженні та коштами, які підлягають спеціальній конфіскації, арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримала внесене клопотання та пояснила, що 05.12.2018 у будинку АДРЕСА_1 , що винаймається нею разом з ОСОБА_8 та є місцем їх постійного проживання, було проведено обшук, під час якого було вилучено зазначені у клопотанні кошти, які є її особистою власністю та являються частиною коштів, що були отримані нею у позику від ОСОБА_10 у серпні 2017 року. Останній передав їй на її прохання кошти у загальній сумі 195000,00 доларів США, як у валюті долар США, так і у грошовій одиниці України, це відбулось у квартирі, де вона на той час проживала, за адресою: АДРЕСА_2 . Одночасно вона надала ОСОБА_10 розписку про їх отримання. При цьому час повернення коштів вони не обговорювали, позика надавалась без будь-якого забезпечення, кошти надавались за її проханням на її особисті потреби, на той час ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_8 не перебувала, разом не проживала, перебувала у скрутному матеріальному становищі та потребувала коштів на прожиття. Пізніше вона почала підтримувати з ОСОБА_8 фактичні шлюбні стосунки, вони і по даний час проживають у будинку АДРЕСА_1 , куди ОСОБА_3 перевезла і частину отриманих від ОСОБА_10 коштів. При цьому дані кошти вона витрачала на поточні потреби, здійснюючи обмін валюти на грошову одиницю гривню, а також здійснювала їх обмін невеликими сумами на євро, швейцарські франки, британські фунти стерлінгів, вважаючи ці валюти більш стабільними. Дані кошти вона планувала використати на придбання будинку для проживання їх родини, проте будинок вони так і не придбали, проживають в орендованому житлі. Кошти вона зберігала у різних приміщеннях будинку, з якого їх було вилучено під час обшуку, переважно у сейфі та у іншій кімнаті, точної суми цих коштів вона назвати не може, оскільки їх не обліковувала, у клопотанні зазначений їх приблизний розмір. ОСОБА_3 також пояснила, що до кримінального правопорушення, вчинення якого вміняється її чоловіку ОСОБА_8 , ці кошти відношення не мають, вона працює на посаді психолога та отримує заробіток орієнтовно 4500-5000 грн. на місяць, планувала повернути кошти після покращення матеріального стану сім`ї.
Представники ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримали внесене клопотання, вважаючи безпідставним та не обґрунтованим в ухвалі слідчого судді поновлення прокурору строку звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначені у клопотанні кошти, звертали увагу на те, що в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук будинку такий дозвіл надавався з метою відшукання коштів, одержаних ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди у розмірі 1500,00 доларів США, а вилучена сума коштів у валюті долар США значно перевищує цю суму, крім того, кошти вилучено також і у інших валютах, дані кошти не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні та не є предметом спецконфіскації, а тому арешт на них накладено необґрунтовано. Крім того, адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звертали увагу на те, що за тривалий час кримінального провадження органом досудового розслідування не вдалось встановити зв`язок цих коштів з подією кримінального правопорушення чи злочинний шлях їх набуття.
Прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, заперечення обґрунтовували тим, що досудове розслідування даного кримінального провадження ще триває, встановлюються усі обставини, у тому числі і обставини набуття зазначених у клопотанні ОСОБА_3 коштів, на даний час в рамках кримінального провадження розслідуються чотири епізоди злочинної діяльності, пов`язаної з отриманням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірної вигоди. Заявник, на думку процесуальних прокурорів, не довела належність саме їй вилучених під час обшуку коштів, ані під час обшуку, ані на даний час не може пояснити, у яких саме сумах та де вони знаходились, у сейфі разом з коштами було вилучено і рукописні записи, що свідчить про ведення їх обліку, переважна більшість вилучених коштів мала банківські відмітки на стрічках, у органу досудового розслідування існують підстави вважати, що кошти, про скасування арешту на які заявлено клопотання, належать ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає конфіскацію майна.
Заслухавши думки та пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання, дослідивши додані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1, 2 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУ НП в м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0000262 від 13.11.2018, у якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_9 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Досудовим розслідуванням у даному провадженні встановлено, що ОСОБА_8 , займаючи посаду лікаря відділу соціальної експертизи Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (надалі ЦВЛК МО), у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у злочинну змову з головою Центральної медико-соціальної експертної комісії № 1 Київського міського центру медико-соціальної експертизи (надалі ЦМСЕК № 1) ОСОБА_9 з метою вимагання та подальшого отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 за присвоєння його сину ОСОБА_12 групи інвалідності. З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 при особистій зустрічі з ОСОБА_11 , яка мала місце 12.11.2018, у кабінеті № 14 ЦВЛК МО по вул.Госпітальна, 16 в м.Києві, шляхом написання числа на аркуші паперу, довів до відома останнього вимогу про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 1500,00 доларів США за розгляд документів та присвоєння його сину ОСОБА_12 . ЦМСЕК № 1 групи інвалідності. В подальшому, під час зустрічі 26.11.2018 ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_11 про погодження ним питання встановлення ОСОБА_12 групи інвалідності з ОСОБА_9 , якому слід передати грошові кошти через нього. 29.11.2018 ОСОБА_11 на виконання вимоги ОСОБА_8 , неподалік ЦВЛК МО по вул.Госпітальна, 16 в м.Києві передав останньому грошові кошти в сумі 1500,00 доларів США за розгляд документів та присвоєння ОСОБА_12 групи інвалідності. В подальшому, 05.12.2018 у першій половині дня ОСОБА_8 передав медичну документацію ОСОБА_12 на розгляд ЦМСЕК № 1, після чого за результатами засідання даного органу ОСОБА_12 встановлено другу групу інвалідності строком на два роки.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 17.12.2018 за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_7 накладено арешт на тимчасово вилучене 05.12.2018 майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі об`єкти, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на купюри доларів США, у тому числі дві купюри по 100 доларів США з номерами, зазначеними у процесуальних документах як вручені ОСОБА_11 для передання ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди, крім того, на вилучені об`єкти, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на купюри євро, російських рублів, швейцарських франків, британських фунтів стерлінгів, гривні, долари США, а також на медичні документи на ім`я ряду осіб. З даної ухвали суду вбачається, що при вирішенні питання про накладення арешту на вищезазначені активи ОСОБА_3 , її представники, ОСОБА_8 , його захисники присутні не були, крім того, слідчим суддею поновлено прокурору строк для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
На думку слідчого судді, системний аналіз ст.ст.170-174 КПК України вказує на те, що питання поновлення строку звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а також розгляду такого клопотання у відсутності володільця тимчасово вилученого майна, не є тотожними поняттю обґрунтованості накладеного арешту. Обґрунтованість накладеного арешту може бути перевірена слідчим суддею місцевого суду в порядку ст.174 КПК України та характеризується доведеністю необхідності такого арешту, а також наявністю ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. Правова оцінка правомірності поновлення слідчим суддею строку звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а також розгляду такого клопотання у відсутності його володільця, може бути надана під час апеляційного перегляду відповідної ухвали та не може надаватись слідчим суддею місцевого суду під час розгляду питання про скасування накладеного арешту.
Вирішуючи питання обґрунтованості арешту, накладеного на кошти, зазначені у клопотанні ОСОБА_3 , суд враховує наступне.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого, збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з визначенням, наведеним у ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з ухвали слідчого судді від 18.12.2018, вилучені з будинку АДРЕСА_1 кошти визнані речовими доказами. Вилучення їх за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 ; знаходження їх частини безпосередньо разом з медичними документами, необхідними для встановлення інвалідності іншим особам; суми вилучених коштів, неспівмірні із заробітками членів родини; встановлення під час досудового розслідування і інших епізодів злочинної діяльності підозрюваного, які не враховувались при вирішенні клопотання про дозвіл на обшук житла за місцем його проживання свідчать про те, що дані кошти могли бути об`єктом кримінально протиправних дій та набутими кримінально протиправним шляхом.

З огляду на викладене, вилучені під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_8 кошти згідно з положеннями ст.98 КПК України відповідають критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні та на підставі ст.96-2 КК України можуть бути предметом спеціальної конфіскації. Крім того, санкція ч.3 ст.368 КК України злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Вищезазначене свідчить про відповідність накладеного на вилучені під час обшуку житла за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 кошти арешту завданням, визначеним у абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Оцінюючи доведеність ОСОБА_3 належності вилучених під час обшуку житла за місцем проживання її та ОСОБА_8 коштів на праві особистої власності, суд враховує наступне.

Як вбачається з наданої суду розписки про отримання грошових коштів від 02.08.2017, ОСОБА_13 отримала від ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 5040750,00 грн., що відповідає 195000,00 доларів США.

Допитаний за клопотанням заявника як свідок ОСОБА_10 суду показав, що з ОСОБА_13 він знайомий давно, у серпні 2017 року під час зустрічі вона повідомила, що її дочка має погане здоров`я та потребує коштів на лікування, і 02.08.2017 на прохання ОСОБА_13 він передав їй, привізши у квартиру, де вона на той час проживала, за адресою: АДРЕСА_2 , кошти у сумі 190000,00 доларів США та 130000,00 грн., які ОСОБА_13 перерахувала за кількістю упаковок. При цьому чітких строків повернення коштів вони не обговорювали, забезпечення їх повернення він не вимагав, за обоюдною згодою ОСОБА_13 написала йому розписку про отримання цих коштів, на даний час ці кошти чи будь-яку їх частину йому не повернула. Дані кошти належали йому особисто та є доходом від підприємницької діяльності, яку він здійснював тривалий час до 2017 року. Разом з тим, допитаний прокурором 31.01.2019 ОСОБА_10 показав, що кошти в розмірі 195000,00 доларів США він надав ОСОБА_13 як допомогу на лікування дочки, а не у позику.

Як вбачається з письмової інформації ОСОБА_10 від 31.01.2019 на запит прокурора, надати оригінал розписки на цей час він не може, оскільки вона втрачена.

Суд критично ставиться до повідомлених свідком обставин та змісту наданого на дослідження документу (розписки). Оформлення правочину з позики зазначеної у розписці суми коштів за цивільним законодавством України здійснюється у письмовій формі. Разом з тим, з розписки не вбачається досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору позики, а саме умов надання позики та строку її повернення, а тому відсутні підстави вважати надану розписку договором позики. Крім того, суд враховує, що за відсутності у розписці умов про строки та порядок повернення коштів, а також відсутності будь-якого забезпечення виконання цього зобов`язання, сам факт надання розписки про їх отримання позбавлений правового змісту.

Надаючи пояснення в судовому засіданні, ОСОБА_3 не змогла пояснити точну кількість, номінали купюр, місцезнаходження коштів, про скасування арешту яких нею зазначено у клопотанні. З протоколу від 05.12.2018 обшуку житла по АДРЕСА_1 вбачається, що з картонної коробки з-під гаджету «Хуавей» у комоді біля ліжка було вилучено грошові кошти у загальному розмірі 363350,00 грн. та 20000,00 доларів США; з барсетки, що знаходилась у кімнаті праворуч від сходів на другому поверсі 1700,00 доларів США та 29000,00 грн.; з металевого сейфу для зброї 500000,00 грн., 51570,00 доларів США, 1000,00 швейцарських франків, 2965,00 британських фунтів стерлінгів, 5045,00 євро, 30 російських рублів; з барсетки у іншій кімнаті 1700,00 доларів США та 56000,00 грн. Наведені у клопотанні приблизні суми належних ОСОБА_3 коштів, зокрема, у валюті долар США та в українській національній валюті, істотно відрізняються від зазначених у вищевказаному протоколі обшуку сум вилучених коштів. При цьому, як вбачається з протоколу обшуку, будь-яких зауважень від ОСОБА_13 під час його проведення не надходило.
На думку суду, сумнівними є аргументи заявника щодо здійснення обміну незначної частини отриманих від ОСОБА_10 коштів з доларів США та української гривні на швейцарські франки, британські фунти стерлінгів та євро. На це вказує невеликий обсяг таких коштів, що не узгоджується з поясненнями ОСОБА_3 про вчинення таких дій з метою збереження коштів у більш стабільній валюті. Необгрунтованими, на думку суду, є і пояснення ОСОБА_3 про те, що маленькі суми підданих обміну коштів пояснюються їх відсутністю у більших сумах в обмінних закладах міста Києва.
ОСОБА_3 не навела суду переконливих фактів в обґрунтування потреби її та її сім`ї у одержанні коштів в сумі, що дорівнює майже 200000,00 доларів США, за умови відсутності будь-якого їх забезпечення та враховуючи неспівмірний цьому розміру заробіток членів родини. Наведені нею в усних поясненнях цілі, на які вона планувала витратити кошти - допомога дітям, придбання будинку, поточні побутові потреби не відповідають меті надання їй цих коштів, повідомленій ОСОБА_10 лікування дитини. Суду не надано будь-яких документів у підтвердження незадовільного стану здоров`я дитини заявника та потреби у значних коштах на лікування.
Сукупність наведених оцінених судом обставин дає підстави для висновку про недоведеність права власності ОСОБА_3 на вилучені 05.12.2018 під час обшуку будинку АДРЕСА_1 коштів в сумі 660000,00 грн.; 51000,00 доларів США; 5000,00 Євро; 1000,00 швейцарських франків; 2900,00 британських фунтів стерлінгів.
Вищенаведені обставини свідчать про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт коштів, вилучених 05.12.2018 під час обшуку житла за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , які можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також грошима, набутими кримінально протиправним шляхом, можуть підлягати спеціальній конфіскації, крім того, можуть забезпечити виконання покарання у виді конфіскації майна. На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження не завершене, вказані грошові кошти є речовими доказами, потреба у збереженні цих речових доказів на даний час не зменшилась. Отже, в судовому засіданні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи у подальшому його застосуванні відпала потреба.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.98, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 13.11.2018 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 17.12.2018 на вилучені 05.12.2018 під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , кошти, у тому числі 660000 (шістсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп.; 51000 (п`ятдесят одну тисячу) доларів США 00 центів; 5000 (п`ять тисяч) євро 00 євроцентів; 1000 (одну тисячу) швейцарських франків; 2900 (дві тисячі дев`ятсот) британських фунтів стерлінгів - відмовити за безпідставністю.
Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1