27.03.2019 Провадження № 1-кс/331/1443/2019
Єдиний унікальний номер 331/842/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2019 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. запоріжжі скаргу захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, -
25 березня 2019 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що бездіяльність слідчого чи прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Стаття 169 КПК України передбачає підстави припинення тимчасового вилучення майна, а саме:тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так, в судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Фіат Дукато», д.н. НОМЕР_1 , володільцем якого був ОСОБА_4 на підставі реєстраційного посвідчення на вказаний автомобіль, був правомірно вилучений під час огляду місця події слідчим. Однак, у подальшому слідчий, який уповноважений на досудове розслідування вказаного кримінального провадження, вчасно із клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Фіат Дукато», д.н. НОМЕР_1 , не звернувся. Станом на день розгляду скарги по суті автомобіль, щодо якого не вирішувалось клопотання про накладення арешту, не було повернуто законному володільцю, питання щодо арешту вказаного майна слідчим суддею не вирішувалось через віддсутність відповідного клопотання.
За таких обставин слідчий суддя доходить висновку, що внаслідок бездіяльності слідчого щодо своєчасного звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням та безпідставного позбавлення законного володільця права на вільне користування належним йому майном без судового рішення, слідчим було порушені норми КПРК України щодо обов"язку звернутися до слідчого судді для вирішення питання про арешт тимчасово вилученого майна, тому підстав для обмеження володільця у його правах на сьогодні немає.
Таким чином, оскільки слідчим були порушені строки, в які він зобов`язаний вчинити дії, передбачені чинним КПК, слідчий суддя вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1