Справа № 183/6272/17
№ 1-кп/183/255/19
В И Р О К
іменем України

08 квітня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003169 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, працюючого робітником по обслуговуванню та ремонту будинків комунального підприємства Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня «Солоний Лиман», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

на початку березня місяця 2017 р., в світлу пору доби ОСОБА_3 прийшов до ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою взяти в користування належний останній велосипед. Перебуваючи в приміщенні гаражу, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_3 побачив електричне точило марки «ЭТБ-1 УА», яке належить ОСОБА_6 , і в цей момент в нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним майном.Після чого він, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно викрав електричне точило марки «ЭТБ-1 УА», яке належить ОСОБА_6 , причинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 960 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що у скоєному щиро кається, обставини злочину вірно викладені у вироку. Збитки відшкодовував, готовий нести передбачену законом підповідальність.
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд, розглянувши справу в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченомуОСОБА_7 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_7 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_7 покарання у виді штрафу на користь держави.
Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе при призначені покарання у виді штрафу на користь держави, та не знаходить можливості призначення іншого покарання в тому числі і з випробуванням згідно ст. 75 КК України, та призначення покарання нижче нижчого рівня передбачено ст. 69 КК України.
Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Вирішуючи долю речових доказів відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що електричне точило марки «ЭТБ-1 УА» необхідно повернути за належністю потерпілій.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 249, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України штраф на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.
Речовий доказ: електричне точило марки «ЭТБ-1 УА» повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.
Копії вироку видати обвинуваченій, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1