13.12.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про зміну запобіжного заходу останній з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_3 посилається на те, що:
08 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУПН в Одеській області та застосовано до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
03 грудня 2018 року слідчим допитана в якості підозрюваної ОСОБА_5 та встановлено, що остання введена в оману ОСОБА_6 , щодо якого ведеться досудове розслідування за вчинення низки шахрайських злочинів.
Встановлено, що в травні 2017 року на прохання ОСОБА_6 . ОСОБА_5 передавала свій паспорт, який останній використав для підроблення первинних документів на майно.
ОСОБА_5 категорично заперечила, що вона підписувала будь-які документи про передачу їй майна ТОВ «Аль Карім» або зверталась до нотаріуса чи реєстратора з приводу реєстрації права власності на майно ТОВ «Аль Карім».
Також встановлено, що ОСОБА_5 за підписання договорів купівлі-продажу грошової винагороди не отримувала, абсолютно довіряючи ОСОБА_6 на його прохання 10 липня 2017 року прибула до нотаріальної контори, де будучи введена в оману також нотаріусом щодо законності угод, підписала в нотаріальній конторі договори купівлі-продажу на майно ТОВ «Аль Карім», не читаючи тексту останніх.
ОСОБА_6 Київським районним судом м. Одеси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 лютого 2019 року.
ОСОБА_5 , шляхом дачі правдивих показань, допомагає досудовому слідству у розкритті вказаних злочинів на даному етапі досудового слідства.
Враховуючи ту обставину, що підозрювана з моменту першого виклику слідчим не переховувалась від органів досудового розслідування, з`являлась по першому виклику слідчого та до суду для обрання міри запобіжного заходу, хоча з отриманого нею клопотання вона знала, що до неї може бути застосована така міра запобіжного заходу як тримання під вартою, сприяння нею розкриттю злочину, наявність постійного місця проживання та роботи, а тому захисник вважає, що підозрюваній ОСОБА_5 можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт у певний період доби.
Підозрювана та її захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме на домашній арешт у нічний час доби, у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, враховані під час застосування запобіжного заходу відпали.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника та зазначив, що ОСОБА_5 всебічно сприяє розкриттю злочину, дає правдиві покази, та в подальшому з останньою буде укладена угода.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну підозрюваній запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.
Згідно з ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.
Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі від п`яти до десяти років із конфіскацією майна.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час зменшилися, оскільки під час розгляду клопотання адвоката встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 всебічно сприяє розкриттю злочину, дає покази, що викривають інших учасників злочину, є громадянкою України, має постійне місце проживання в м. Одесі, працевлаштована, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, тобто у підозрюваної ОСОБА_5 наявні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку із чим зменшився ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, який враховувався при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя при прийнятті вказаного рішення за клопотанням адвоката прийняв до уваги той факт, що змінились обставини, які слугували підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме зменшились ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про зміну підозрюваній запобіжного заходу слід задовольнити, так як більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 201, 202, 309, 372, 376, 395 слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - задовольнити.
Змінити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з застосуванням електронних засобів контролю.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;
2) не відлучатися з фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: невідкладно прибувати до місця свого проживання та у разі, якщо підозрювана ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до слідчого, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, за клопотанням прокурора запобіжний захід може бути змінено на більш суворий.
Строк дії запобіжного заходу становить два місяця, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 13.12.2018 року.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 10.02.2019 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Підозрювану ОСОБА_5 звільнити з під варти в залі суду, негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора та працівників ГУНП в Одеській області на території якого виконується запобіжний захід.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити сторонам.
Згідно ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.
Слідчий суддя: