Справа № 296/4629/17
У Х В А Л А
Іменем України

24 січня 2019 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004431 від 02 липня 2016 року відносно ОСОБА_4

12 червня 2017 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання та справу було призначене до слухання по суті на 08 серпня 2017 року. Після цього термін тримання обвинуваченого під вартою був продовжений, останній раз до 09 лютого 2019 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира суду від 05.10.2017 р. в одне провадження об`єднано два провадження відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України, де по справі багато потерпілих ( 10 епізодів).

Судове провадження по даній справі було розпочате, але не були допитані всі потерпілі та свідки, тому виникла необхідність розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений заявили клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу із тримання під вартою домашній арешт, оскільки обвинувачений хворий на туберкульоз та в умовах СІЗО не отримує належного лікування, являється інвалідом 2 групи, йому необхідно пройти медичне освідування для підтвердження групи інвалідності.

Прокурор, заперечуючи проти зміни міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд, розглянувши вказане клопотання та заслухавши думки учасників процесу, приходить до наступного.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського Суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь - якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, що відносяться до категорії тяжких, за вчинення яких передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, раніше неодноразово судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі, характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також те, що він обвинувачується у вчиненні частини з вказаних злочинів під час іспитового терміну, обвинувачений до його затримання не працював, заставу за нього було внесено іншою особою, дають підстави вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки його в суспільстві, суд вважає необхідним з урахуванням часу надходження обвинувального акту до суду, продовжити строк застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.

В такому разі обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 ч.3, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, залишити попередню- у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на 60 днів, а саме до 24 березня 2019 року ( включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1