Справа № 696/344/17
1-кп/703/47/19
УХВАЛА

12 лютого 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000026 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та зазначив, що продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу та які не зменшилися та можуть виражатися у можливості переховування обвинуваченого від суду, крім того зазначив, що ОСОБА_5 не працює, не має достатніх матеріальних цінностей для проживання в зв`язку з цим може вчинити інші кримінальні правопорушення, вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, заявленого прокурором.

Обвинувачений просив відмовити в продовженні дії запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого просив у задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному строку тримання під вартою відмовити та змінити його на більш м`який, посилаючись на те, що ризики, на які звертав увагу прокурор, на даному етапі судового розгляду, відпали.

Заслухавши пояснення учасників процесу, прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника обвинуваченого суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає продовженню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою спливає 13 лютого 2019 року.

Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Крім того, суд враховує, що ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу продовжують існувати та полягають у можливості вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та імовірність ухилення його від явки до суду.

В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилався прокурор, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, тому застосування більш мякого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та знову обвинувачується в скоєнні умисного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, а також те, що на даний час не відпали ризики, передбаченіст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, враховуючи інтереси суспільства, вважає, що на даний час інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку щодо необхідності продовження йому строку тримання під вартою на 2 місяці.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практикою Європейського суду з прав людини, -

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олянино Кам`янського району Черкаської області, проживаючого в АДРЕСА_1 на 2 місяці, тобто до 13 квітня 2019 року.

Копії ухвали направити начальнику Смілянського ВП, начальнику СІЗО м. Черкаси та вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1