Справа № 559/105/19
Номер провадження 1-кс/559/50/2019
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
"18" січня 2019 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 17.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодноразово судимого, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду від 23.11.2018 за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки, не депутата, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. Слідчим відділом Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 17 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та 18 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, а саме, вироком Галицького районного суду м. Львів від 02.03.2015 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавленні волі строком 4 роки, якого ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 26.05.2016 подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково звільнено з невідбутою частиною покарання у виді 7 місяців 21 день позбавлення волі.
На даний час Галицьким районним судом м. Львів розглядається по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002534 від 09.06.2016, який скеровано до суду 19.08.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у якому до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 15.02.2018 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 88, 89, 90 КК України судимість не погашена та не знята у встановленому законом порядку.
Однак, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, у той час, коли відповідно до вимог ст.ст. 88, 89 та ст. 90 КК України судимість не була погашена або знята у встановленому законом порядку, повторно вчинив нові умисні, корисливі злочини проти власності.
23 листопада 2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_6 , було визнано винним та обрано покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки.
Крім того, 29 листопада 2018 року до Дубенського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000428 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що приблизно о 10 год. 30 хв. 17 січня 2019 року ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу квартири ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , зайшовши до квартири ОСОБА_8 , яка проживає спільно з ОСОБА_7 , представившись працівником «карного розшуку», без дозволу останніх почав оглядати майно з метою відшукання грошових коштів.
В подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи в спальні квартири, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, умисно, повторно шляхом ривка вирвав з руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «FLY» модель «FF 183», чорного кольору, та заволодівши ним вийшов з квартири, не реагуючи на вимогу потерпілої про повернення майна.
В подальшому ОСОБА_6 відкрито залишив місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином перевів викрадений мобільний телефон марки «FLY» модель «FF 183» у своє протиправне володіння, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 430,00 гривень.
Таким чином внаслідок своїх умисних дій, які виразилися у відкритому заволодінні чужим майном, вчиненому повторно, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла про обставини вчинення стосовно неї кримінального правопорушення;
-протоколом впізнання особи за фотознімками від 17.01.2019 з потерпілою ОСОБА_7 , яка вказала на особу ОСОБА_6 , який відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «FLY» модель «FF 183»;
-протоколом впізнання особи за фотознімками від 17.01.2019 з свідком ОСОБА_8 , яка вказала на особу ОСОБА_6 , який відкрито заволодів мобільним телефоном марки «FLY» модель «FF 183» належним ОСОБА_7 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ;
-протоколом огляду місця події від 17.01.2018 за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протоколом огляду місця події від 17.01.2018 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено мобільним телефоном марки «FLY» модель «FF 183».
Таким чином, ОСОБА_6 не зважаючи на всі можливі заходи, що були надані йому державою щоб стати на шлях виправлення та усвідомити свою протиправну поведінку зухвало продовжує свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових корисливих злочинів. Такі дії свідчать про те, що ОСОБА_6 не хоче та не бажає ставати на шлях свого виправлення, він являється суспільно небезпечною особою, а також свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти нові злочини. Тому з метою припинення його злочинної діяльності вважаю, що ОСОБА_6 потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 може бути застосований
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 не проживає за місцем реєстрації та згідно характеристики виданої головою Гірницької сільської ради ОСОБА_9 ОСОБА_6 схильний до бродяжництва, до того ж ОСОБА_6 тимчасово проживає у м. Дубно. Крім того, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував реальну міру покарання, на розгляді Галицького районного суду м. Львів перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , згідно якого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який вчинено через 15 днів після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. До того ж, на даний час, відносно ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Також 23 листопада 2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_6 , було визнано винним та обрано покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки. Крім того 29 листопада 2018 року до Дубенського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000428 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Однак ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нового тяжкого кримінального правопорушення, що також свідчить про неможливість уникнення ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду або можливість вчинення інших кримінальних правопорушень шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу;
2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні так зокрема вплинути шляхом психологічного тиску на потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 ;
3) вчинити інше кримінальне правопорушення - підтверджується тим, що на момент вчинення даних злочинів підозрюваний ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 88, 89, 90 КК України мав не заняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, оскільки до цього неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, тотожних, корисливих, тяжких злочинів, а саме:
- вироком Галицького районного суду м. Львів від 02.03.2015 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавленні волі строком 4 роки, якого ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 26.05.2016 подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково звільнено з невідбутою частиною покарання у виді 7 місяців 21 дня позбавлення волі.
- на даний час Галицьким районним судом м. Львів розглядається по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002534 від 09.06.2016, який скеровано до суду 19.08.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у якому до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 15.02.2018 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Крім того, про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень свідчить і наявність чотирьох засуджень ОСОБА_6 , всі з них до реальної міри покарання, пов`язаною з ізоляцією від суспільства, за вчинення злочинів, передбачених ст.186 КК України. До того ж, відносно ОСОБА_6 було застосовано амністію щодо подальшого відбування покарання, однак і це не привело до виправлення ОСОБА_6 та не вчинення ним інших злочинів.
Водночас, ОСОБА_6 , який будучи неодруженим, розуміючи наслідки вчинених ним протиправних діянь (можливе з позбавленням волі), будучи умовно достроково звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі, наявність відносно нього в Галицькому районному суді м. Львів на розгляді по суті обвинувального акту, який скеровано до суду 19.08.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у якому до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 15.02.2018 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, все таки пішов на вчинення кримінальних правопорушень.
23 листопада 2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_6 , було визнано винним та обрано покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки.
Крім того, 29 листопада 2018 року до Дубенського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000428 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
До того ж ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його, для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Це підтверджує те, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_6 злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, свідчення яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також, продовжувати свою злочину діяльність, слідчий вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою, бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам, зважаючи на підозру у вчиненні злочинів під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.
Підозрюваний та його захисник просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, окрім того, у випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 просив, щоб його утримували в камері одиночного утримання, оскільки, він хвилюється за своє життя.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.
Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 не проживає за місцем реєстрації та згідно характеристики виданої головою Гірницької сільської ради ОСОБА_9 ОСОБА_6 схильний до бродяжництва, до того ж ОСОБА_6 тимчасово проживає у м. Дубно. Крім того, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував реальну міру покарання, на розгляді Галицького районного суду м. Львів перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , згідно якого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який вчинено через 15 днів після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. До того ж, на даний час, відносно ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Також 23 листопада 2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_6 , було визнано винним та обрано покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки. Крім того 29 листопада 2018 року до Дубенського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000428 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Однак ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нового тяжкого кримінального правопорушення, що також свідчить про неможливість уникнення ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду або можливість вчинення інших кримінальних правопорушень шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні так зокрема вплинути шляхом психологічного тиску на потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 ; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення - підтверджується тим, що на момент вчинення даних злочинів підозрюваний ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 88, 89, 90 КК України мав не заняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, оскільки до цього неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, тотожних, корисливих, тяжких злочинів, а саме: вироком Галицького районного суду м. Львів від 02.03.2015 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавленні волі строком 4 роки, якого ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 26.05.2016 подальшого відбування призначеного покарання умовно-достроково звільнено з невідбутою частиною покарання у виді 7 місяців 21 дня позбавлення волі; на даний час Галицьким районним судом м. Львів розглядається по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002534 від 09.06.2016, який скеровано до суду 19.08.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у якому до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 15.02.2018 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, на можливість вчинення інших кримінальних правопорушень свідчить і наявність чотирьох засуджень ОСОБА_6 , всі з них до реальної міри покарання, пов`язаною з ізоляцією від суспільства, за вчинення злочинів, передбачених ст.186 КК України. До того ж відносно ОСОБА_6 було застосовано амністію щодо подальшого відбування покарання, однак і це не призвело до виправлення ОСОБА_6 та не вчинення ним інших злочинів.
Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються наступні обставини. ОСОБА_6 , який будучи неодруженим, розуміючи наслідки вчинених ним протиправних діянь (можливе з позбавленням волі), будучи умовно достроково звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі, наявність відносно нього в Галицькому районному суді м. Львів на розгляді по суті обвинувального акту, який скеровано до суду 19.08.2016, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у якому до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Галицького районного суду м. Львів від 15.02.2018 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, все таки пішов на вчинення кримінальних правопорушень. 23 листопада 2018 року вироком Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_6 , було визнано винним та обрано покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки. Крім того, 29 листопада 2018 року до Дубенського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000428 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його, для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Це підтверджує те, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_6 злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Окрім того, в судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, зважаючи на підозру у вчиненні злочинів під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та під час іспитового строку. Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого ОСОБА_6 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Зважаючи на встановлені границі розміру застави, для такої категорії кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 визначаю розмір застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Окрім того, вважаю за необхідне роз`яснити, що вирішення питання про утримання підозрюваного в камері одиночного утримання, є за своєю суттю заходом забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також, органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів. Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України. Отже, вирішення цього питання, у даному випадку, не відноситься до повноважень слідчого судді.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 17.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодноразово судимого, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду від 23.11.2018 за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 (два) роки, не депутата, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.
Строк дії ухвали - до 16:30 год. 18 березня 2019 року.
Встановити заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСА України в Рівненській області, Депозитний рахунок 0559 Банк отримувача ДКС України, м. Київ МФО 820172 Призначення платежу: застава за ... (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від … (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15.03.2019.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000053.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:

21.01.2019 - ухвалу (повний текст)
отримав ___________ ОСОБА_6