КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представників власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_9 та представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року у кримінальному провадженні№0006067, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0006067, а саме квартиру АДРЕСА_1 яка належить ПАТ «Укросцбанк»
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст.. 170 КПК України, ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0006067 від 31.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а тому слідчий суддя вважає доведеною необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту. Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України. Також апелянт вказує і на те, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що вказане майно належить ПАТ Укрсоцбанк та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки дане твердження належним чином необґрунтоване. Крім того зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на рішення від 14.08.2017 року, яке набрало законної сили та яким було відмовлено в задоволенні позову ПАТ Укрсоцбанк до ОСОБА_8 про стягнення на предмет іпотеки вищезазначеного майна.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту. В обґрунтування апелянт вказує що слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна відповідно до ст. 170 КПК України та вказує, що правовідносини щодо яких ведеться розслідування є суто цивільно-правовими, що випливають із ЗУ « Про іпотеку».

До початку розгляду апеляційної скарги, власник майна ОСОБА_9 відмовилась від апеляційної скарги та просила закрити апеляційне провадження за поданою нею апеляційною скаргою.
Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи думку інших учасників провадження колегія суддів приймає відмову власника майна ОСОБА_9 від апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора та власника майна ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляції представника ПАТ «Укрсоцбанк», вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 колегія суддів дійшла наступних висновків
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006067 від 31.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на транспортні засоби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України.

Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 06 червня 2018 року, майно (квартира) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні№0006067.

Оскільки з долучених до клопотання органу досудового розслідування вбачається факт заволодіння невстановленими особами шляхом обману нерухомим майном, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. то будь які речі можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За встановлених обставин колегія суддів вважає доводи апеляції представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 такими, що не ґрунтуються на матеріалах судової справи та такими, що не підлягають задоволенню.

Посилання представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 про те, що правовідносини щодо яких ведеться розслідування є суто цивільно-правовими, що випливають із ЗУ « Про іпотеку» не приймається до уваги колегії суддів, оскільки це не є предметом розгляду на даній стадії провадження, клопотання органу досудового розслідування подане з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, у кримінальному провадженні №0006067.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0006067, а саме квартиру АДРЕСА_1 яка належить ПАТ «Укросцбанк» - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/225/2019

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Доповідач: ОСОБА_1