Справа № 694/1472/18
Провадження №1-кп/694/184/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
15.11.2018 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
з участю:секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уроженця та жителя АДРЕСА_1 ,українця,громадянина України,освіта середня-спеціальна,не працюючого,розлученого,на утриманні неповнолітніх дітей немає, в силу ст. 89 КК України вважається таким,що не має судимості
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),передбаченого ст.263 ч.1 КК України,
сторони і учасники кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 ,09.06.2017 близько 09.30 перебуваючи у лісовому масиві поблизу с. Чижівка, Звенигородського району, Черкаської області, за допомогою металошукача знайшов в землі та забрав собі дві 82 мм. осколкові мінометні міни О 832 радянського виробництва часів 2-ї Світової війни, із вмістом вибухової речовини тротилу, масою 0.4 кг., чим незаконно придбав бойові припаси, які незаконно зберігав за місцем свого проживання на території будинковолодіння по АДРЕСА_1 до 10.06.2017, коли близько 13.00 год., перебуваючи на території будинковолодіння по АДРЕСА_2 за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 , передав останньому, як подарунок вказані боєприпаси.
Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 5/95 від 22.06.2017 мінометні осколкові міни О 832 радянського виробництва часів 2 ї Світової війни являються боєприпасами для 82 мм. мінометів.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи
будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що він проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 .У власності його матері є металошукач,яким він постійно користується,так як захоплюється пошуком різних раритетних речей,а також металобрухтом,щоб у подальшому продати їх і таким чином заробити кошти на прожиття. 09.06.2017 року близько 09.30 год. він перебував у лісовому масиві поблизу с.Чижівка, Звенигородського району,Черкаської області,де за допомогою металошукача обстежував лісовий масив,так проходячи повз однієї з ділянок лісу металошукач подав сигнал,що в землі перебуває щось металеве.Після цього він за допомогою саперної лопатки почав відкопувати землю і на глибині 20 см знайшов два металеві предмети,які були вкриті іржею,що то були за предмети він не знав,які взяв та переніс у багажник свого автомобіля і поїхав до свого місця проживання ,приїхавши він поклав у своєму дворі дані предмети,які в подальшому хотів здати на пункт прийому металобрухту та зрозумів, що дані предмети являються боєприпасами. Наступного дня 10.06.2017 року він приїхав до свого знайомого ОСОБА_7 , якому привіз на його прохання цигарки та пляшку горілку та віддіав йому в якості подарунка знайдені ним вищевказані металеві предмети.Після цього поїхав на своєму автомобілі до свого місця проживання.Про те,що знайдені ним металеві предмети,являються боєприпасами знав,але вважав,що вони не являються вибухонебезпечними.Вину у вчиненому злочині визнає повністю, щиро кається. Просить суворо його не карати та надати можливість довести, що він може бути корисним державі.
Показання ОСОБА_3 по факту вчинення ним злочину передбаченого ст..263 ч.1 КК України відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується,як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст.263 КК України доведене.
Відтак суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України-придбання, зберігання та передача бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обираючи міру покарання,суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного,особу обвинуваченого ОСОБА_3 ,який по місцю проживання характеризується позитивно,на «Д» обліках у психоневрологічному та наркологічному кабінетах Звенигородської ЦРЛ не перебуває,відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, він в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд вважає, що з урахуванням всіх наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,з урахуванням особи обвинуваченого, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, призначивши йому іспитовий строк, з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів та не заперечувалося прокурором в судових дебатах.
Суд, підстав для застосування відносно обвинуваченого ст. ст. 69, 69-1 КК України, не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України,і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75-76 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
2. Періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Суддя