Справа № 131/247/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2018 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження внесене 15.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000036 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Вільшанка, Обухівського району, Київської області жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 14.02.2018 близько 23:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись біля кафе «Вікторія», що розташоване в с. Городок, вул. Першотравнева, 88, Іллінецького району Вінницької області, підійшов до автомобіля «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та був припаркований неподалік вказаного кафе, де відкрив водійські дверцята та побачивши за кермом власника даного автомобіля, використовуючи малозначний привід з хуліганських спонукань, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальних правил поведінки та моральності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком лівої руки в область обличчя, після чого дістав з кишені куртки аерозольний балончик невстановленої слідством марки та моделі і приснув з нього в область обличчя потерпілого, після чого ОСОБА_5 , з метою уникнення подальшого конфлікту, завівши двигун автомобіля, від`їхав ним на певну відстань і тим самим припинив хуліганські дії ОСОБА_3 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді ін`єкцініровання (почервоніння) в склеру обох очей, синців навколо лівого ока, в області лівої щоки з поширенням на ліву виличну ділянку, в області спинки носа, забою м`яких тканин носа, які згідно висновку експерта № 26 від 16.02.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному інкримінованому йому злочині при зазначених вище обставинах визнав повністю.

Зокрема, обвинувачений суду надав наступні покази, що 14.02.2018 близько 23:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись біля кафе «Вікторія» в с. Городок Іллінецького району Вінницької області підійшов до автомобіля «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та був припаркований неподалік вказаного кафе, після чого відкрив водійські дверцята та побачивши за кермом власника даного автомобіля наніс йому два удари кулаком лівої руки в область обличчя, після чого дістав з кишені куртки аерозольний балончик і приснув з нього в область обличчя потерпілого. Після цього ОСОБА_5 , з метою уникнення подальшого конфлікту, завів двигун автомобіля, та від`їхав ним від місця події.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, також свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 14.02.2018 близько 23:00 він перебував в салоні свого автомобіля в с. Городок Іллінецького району неподалік кафе «Вікторія», «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час до його автомобіля підійшов ОСОБА_3 та відчинивши водійські дверцята безпричинно наніс йому два удари кулаком в область обличчя, після чого приснув йому в обличчя з балончика. Потерпілий завівши двигун автомобіля, від`їхав ним на певну відстань і тим самим припинив хуліганські дії ОСОБА_3 .

В ході розгляду кримінального провадження судом досліджено надані стороною обвинувачення докази, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; висновок експерта № 26 від 16.02.2018 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 мали місце ушкодження у вигляді ін`єкцінірування (почервоніння) в склеру обох очей, синців навколо лівого ока, в області лівої щоки з поширенням на ліву виличну ділянку, в області спинки носа, забій м`яких частин носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я; протокол слідчого експерименту від 20.02.2018 за участю ОСОБА_5 , протокол проведення слідчого експерименту від 20.02.2018 за участю свідка ОСОБА_7 , повідомленням про підозру, протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2018 за участю ОСОБА_3 .

Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_3 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Теііскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «...що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного. Також судом враховується той факт, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обтяжуючі та пом`якшуючі вину обставини, те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Також, судом враховується позиція потерпілого, згідно якої останній просив не позбавляти ОСОБА_3 волі.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та його перевиховання можливе без ізоляції останнього від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 50,65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: