Справа № 216/629/19
провадження 1-кп/216/581/19
ВИРОК
іменем України

19 лютого 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000710 від 06.04.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, навчається в Міжрегіональному центрі професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

03.02.2018 приблизно о 00:10 годині, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Джека Лондона», що розташована по вул. Широківська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, підійшов до малознайомого йому неповнолітнього ОСОБА_11 , який стояв на ділянці місцевості біля зупинки громадського транспорту «Джека Лондона» по вул. Широківська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , діючи із корисливих мотивів, з метою незаконної наживи за рахунок чужого майна, застосовуючи до неповнолітнього ОСОБА_11 насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, розуміючи, що його дії носять відкритий характер для оточуючих, умисно завдав останньому не менше 6 ударів обома кулаками в область обличчя, унаслідок чого ОСОБА_11 не устояв на ногах та впав передньою ділянкою тулубу на землю, а ОСОБА_4 продовжив завдавати йому численних ударів обома взутими ногами в область голови та тулубу, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 фізичний біль. Відразу ж після цього ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна знову наблизився до неповнолітнього ОСОБА_11 , який після побиття сидів на землі, та наказав останньому негайно передати належний йому мобільний телефон, усвідомлюючи при цьому, що за обставин, які склалися потерпілий ОСОБА_11 , розуміє, що у разі відмови виконати зазначені неправомірні вимоги, він продовжить застосовувати до нього насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я. Перебуваючи під дією раніше застосованого ОСОБА_4 насильства та побоюючись продовження побиття, неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 , проти своєї волі, вимушено дістав із задньої кишені власних джинсових брюк, належний йому мобільний телефон «LenovoA526» з двома sim-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №4527 від 04.12.2018 1050 гривень та передав його ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії, та залишивши потерпілого ОСОБА_11 з місця вчиненні злочину пішов, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, в результаті грабежу, ОСОБА_4 умисно спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 фізичного болю та матеріальної шкоди на загальну суму 1050 гривень.

Отже, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні 19 лютого 2019 року прокурором була надана угода про визнання винуватості укладена між прокурором, обвинуваченим, законним представником обвинуваченого та захисником обвинуваченого, під час досудового розслідування.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищують розміру покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Зокрема за умовами угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України, а також сторони узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 вважають можливим звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, із покладенням обов`язків визначних ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 60, 63, 75, 76, 104, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, статтями 100, 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2019 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 , законним представником ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження №0000710 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, встановленого судом в 1 (один) рік 6 місяців, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Речовий доказ:

- оптичний носій інформації ДВД диск, який був долучений до матеріалів кримінального провадження №0000710 в якості речового доказу на підставі постанови від 10.07.2018 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, законному представнику, потерпілому, законному представнику потерпілого та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1