Справа № 199/3546/19
В И Р О К
іменем України
14 травня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000180 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:
У ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому місці, будучи фізичною собою, тобто не являючись суб`єктом підприємницької діяльності і фізичною особою підприємцем або юридичною особою, виник злочинний умисел направлений на незаконне здійснення прийому брухту чорних та кольорових металів від населення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з січня місяця 2018 року по 27.02.2019 (більш точної дати досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи вимоги ст.ст. 1, 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, будучи фізичною особою, не отримуючи акту обстеження в порядку ст. 12 Закону України «Про металобрухт» 05.05.1999, здійснював прийом брухту кольорових та чорних металів від населення у невстановленій в ході досудового розслідування кількості.

27.02.2019 в період часу з 09:51 години по 10:36 годин в ході проведення обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2019 в присутності двох понятих виявлено, та вилучено: брухт чорного металу 14,55 кг, алюміній - 10,6 кг, мідь - 43,4 кг, латунь - 3,2 кг, латунь - 1,6 кг, прийняті ОСОБА_6 від населення, а також металеві ваги та електронний кантер марки WeiHeng, які він використовував під час незаконного прийому ним брухту кольорових та чорних металів.

За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту кольорових та чорних металів фізичною особою.

14 травня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, яка під час підготовчого провадження подана суду для затвердження.

За змістом угоди про визнання винуватості, ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні:

б) сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди суд виходить з того, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 472 КПК України, зокрема угода містить:

- зазначення її сторін;
- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
- істотні для відповідного кримінального провадження обставини;
- беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;
- обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);
- узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення;
- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;
- наслідки невиконання угоди.
Судом при опитуванні в підготовчому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у межах висунутого йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом в підготовчому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

За наведених обставин, з урахуванням думки обвинуваченого, його захисника та прокурора, які підтримують укладення угоди про визнання винуватості та просять її затвердити, слід затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що оскільки ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, за який не передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно вимог ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 травня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 113 (сто тринадцять) гривень, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, а також металеві ваги та електронний кантер марки WeiHeng, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція 01297) в порядку п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати;

-брухт чорного металу у кількості 14,55 кг, алюмінію 10,6 кг, міді 43,4 кг, латуні 3,2 кг, латуні 1,6 кг, які зберігаються в ТОВ «ВТОРМЕТ» (, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 146) в порядку п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

14.05.2019