ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/440/19 Справа № 171/2016/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000809 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Апостолівського району Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.
Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
Так, 03.08.2018 року, приблизно о 10:00 годині перебував за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на здійснення незаконної порубки лісових насаджень в лісозахисних смугах, розташованих на території Апостолівського району Дніпропетровської області для особистих потреб.
Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, 03.08.2018 року приблизно о 10:30 годинні, ОСОБА_7 звернувся до своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким запропонував за грошову винагороду виконати роботу, а саме здійснити спилювання дерев в полезахисній лісосмузі з послідуючим їх завантаженням і розвантаженням, при цьому ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що у нього мається відповідний дозвіл на проведення вказаних робіт. На пропозицію, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 погодились, не будучи обізнаними про злочинний умисел ОСОБА_7 та вважали, що запропонована їм робота не є протиправною.
ОСОБА_7 , 03.08.2018 року приблизно о 11:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконну вирубку лісу на автомобілі марки «BMW», модель «525» державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні останнього, виїхав із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в лісозахисну смугу розташовану поблизу с. Слов`янка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, де за допомогою ланцюгової бензопили марки «STIHL MS 180», останні здійснили вирубку дерев в кількості 10 штук породи «Акація біла», а саме 3 дерева породи « Акація біла » діаметром 22,1 26 см, вартістю 2468 гривень 03 коп. за одне дерево, 3 дерева породи « Акації біла » діаметром 26,1 30 см, вартістю 3891 гривень 20 коп. за одне дерево, 1 дерево породи « Акація біла » діаметром 34,1 38 см, вартістю 6647 гривень 52 коп., 1 дерево породи «Акація біла» діаметром 38,1 42 см, вартістю 8167 гривень 30 коп., 2 дерева породи « Акації біла » діаметром 42,1 46 см, 9684 гривні 82 коп. за одне дерево, які росли у лісосмузі.
Відповідно до проведеного державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області розрахунку розміру матеріальних збитків від 11.09.2018 року, розмір матеріальної шкоди внаслідок самовільного спилювання сиро ростучих дерев породи «Акації білої» у кількості 10 штук, в лісосмузі розташованої поблизу с. Слов`янка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, складає 53262 гривні 15 коп., у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_7 в лісосмузі утворилась просіка, чим завдано істотної матеріальної шкоди державним інтересам в сфері охорони природного навколишнього середовища, в особі виконавчого комітету Апостолівської міської ради.
Не погоджуючись з вказаним вироком, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати.
На підставі ст. 420 КПК України ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави майно, засоби та знаряддя незаконної порубки дерев бензопилу Stihl MS 180, 71 колоду дерев (об`ємом приблизно 2 кубометри).
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги зміни до закону та при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України без застосування положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави майна, засобів та знарядь незаконної порубки дерев на об`єктах природно-заповідного фонду.
Представник потерпілого ОСОБА_11 , в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності представника потерпілого, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 246 КК України, у тому числі і міра та розмір призначеного судом покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації до речових доказів, питання про які було вирішене в оскаржуваному вироку в загальному порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
При цьому враховується, що відповідно до відповідно до приписів статті 96-1 КК України (у редакції Закону від 18 лютого 2016 року) спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення зокрема умисного злочину, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а отже спеціальна конфіскація, за наявності підстав для цього, підлягає застосуванню до речових доказів у кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно з вимогами пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України названий захід підлягає застосуванню у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були отримані внаслідок вчинення злочину, або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби або знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Юридичною підставою для застосування судом спеціальної конфіскації є норми статей 96-1, 96-2 КК України, а не санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому резолютивна частина вироку обов`язково має містити посилання на вказані норми кримінального закону.
Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного вироку, бензопила марки Stihl MS 180 була засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, 71 колода дерев (об`ємом приблизно 2 кубометри) набуті внаслідок його вчинення.
Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, було вчинене обвинуваченим після набрання чинності 96-1 КК України (у редакції Закону від 18 лютого 2016 року), доводи прокурора щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації до вищезгаданих бензопили марки Stihl MS 180 та 71 колоди дерев (об`ємом приблизно 2 кубометри), належить вважати обґрунтованими. Разом з тим, не можна погодитись із доводами апеляційної скарги прокурора щодо необхідності виправлення вказаної помилки, допущеної судом першої інстанції, шляхом скасування вироку у відповідній частині, з ухваленням нового вироку.
Так, перелік підстав для скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку визначений ч. 1 ст. 420 КПК України, відповідно до якої такими підставами є:
1) необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідність застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Наявності вказаних підстав не вбачається, прокурор в апеляційній скарзі на них не посилається.
За правилами ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, що прямо зазначені у вказаній нормі закону, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
На думку колегії суддів, зміна правової підстави вилучення в обвинуваченого ОСОБА_7 майна на спеціальну конфіскацію його становище не погіршує.
При цьому суд апеляційної інстанції зважає на те, що спеціальна конфіскація не входить до переліку кримінальних покарань, визначеного ст. 51 КК України, та рішення про неї згідно ч. 4 ст. 374 КПК приймається разом з рішеннями щодо речових доказів і документів. Таким чином, її належить вважати спеціальною формою розпорядження грошима, цінностями та іншим майном, що відповідають ознакам ч. 1 ст. 96-2 КК, а отже застосування спеціальної конфіскації не може розцінюватись як призначення обвинуваченому більш суворого покарання.
Крім того, з положень п. 3 ч. 1 ст. 408 КК України випливає, що виправлення помилки, допущеної судом першої інстанції, яка стосується лише майнових інтересів обвинуваченого та не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, здійснюється шляхом зміни вироку навіть у тому випадку, якщо при цьому майнові інтереси обвинуваченого зазнають додаткових обмежень.
Також приймається до уваги, що при застосуванні спеціальної конфіскації майнові інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 не зазнають істотних змін порівняно із оскаржуваним вироком, оскільки відбувається не більше, ніж уточнення правової підстави, з якої відповідне майно у будь-якому випадку вибуває з його володіння.
На підставі викладеного колегія суддів, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги прокурора, не знаходить підстав для скасування вироку в частині вирішення питання спеціальної конфіскації, з ухваленням у цій частині нового вироку, та вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність шляхом зміни оскаржуваного вироку.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України змінити.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави майно, засоби та знаряддя незаконної порубки дерев бензопилу Stihl MS 180, 71 колоду дерев (об`ємом приблизно 2 кубометри).
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: