Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, непрацюючого, раніше судимого,
підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 14.04.2016 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до слідчого паспорт (внутрішній) та паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановлено до 06 травня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання та застосовуючи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що під час судового розгляду прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 злочину. Крім того, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 14 квітня 2016 року близько 18 год. 30 хв. з корисливих мотивів, маючи на меті таємно викрасти металобрухт із ангарного приміщення ТОВ ДК "Віпос", що в м. Дубровиця вул. Залізнична, 7, через вікно із розбитим в ньому склом, проник до ангарного приміщення, де зняв 12 металевих решіток вартістю 800 грн. одна штука, які кріпились у бетонній підлозі та помістив їх під стіну для перекидання через вікно на вулицю та подальшого їх схову. Проте, ОСОБА_6 не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки в той час, як він склав 12 решіток під стіну, його помітили та зупинили працівники ТОВ ДК "Віпос" ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 14.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на необґрунтованість та безпідставність ухвали слідчого судді від 06.03.2019 року, просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування апеляційної скарги стверджує, що оскільки ОСОБА_6 в період з липня 2017 року по березень 2019 року ОСОБА_6 переховувався, внаслідок чого був оголошений в розшук, така обставина свідчить, на думку прокурора, про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду та продовження ним вчинення інших злочинів, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких. Додає, що повідомлення про підозру було вручено близькому родичу підозрюваного матері, оскільки останній був оголошений в розшук. Вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання заступника начальника СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 13.07.2017 року (яке вручено безпосередньо підозрюваному 06.03.2019 року) вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що достатніх підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки прокурором не доведено, що ОСОБА_6 в період з 15 липня 2017 року по 06 березня 2019 року переховувався від органів досудового розслідування, як і незаконно впливав на свідків у кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів наголошує, що тримання під вартою, як запобіжний захід застосовується, відповідно до вимог ст.183 КПК України, лише у виключних випадках, при цьому наявність лише обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, не може слугувати підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно підпункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів того, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків.
Не довів таких обставин прокурор і в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.178, 179, 194 КПК України та ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000201 від 14.04.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3