Справа № 317/2409/18
Провадження № 1-кп/317/340/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 ,
представника Служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів вихованого характеру до неповнолітнього:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, громадянина України, учня 10 класу загальноосвітньої школи № 82, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2018 року близько 16 год. неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час суперечки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , умисно наніс кулаком правої руки удари в обличчя потерпілого, чим завдав останньому тілесне ушкодження у виді синця в області лівого ока, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 918 від 18.07.2018 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, оскільки ОСОБА_4 свою провину у вчиненому злочині визнав повністю, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, а, отже, існують достатні підстави для застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою провину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичних обставин, викладених в клопотанні про застосування заходів виховного характеру, пояснив суду, що дійсно 21 червня 2018 року близько 16 год. він під час сварки з потерпілим ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 наніс кулаком правої руки два удари в обличчя потерпілого. У вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд, що більше такого не повториться, а також у судовому засіданні попросив вибачення, просить суд задовольнити подане прокурором клопотання.
Прокурор та інші учасники судового провадження підтримали клопотання про застосування заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, суд встановив, що в діях неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 мало місце суспільно небезпечне діяння, яке полягало у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, яке кваліфікується за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з вимогами ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду. Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Виходячи із вимог ст. 497 КПК України, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, навчається в 10 класі, задовільно характеризується за місцем навчання та місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, дані про його сім`ю, зокрема, здатність матір`ю ОСОБА_5 забезпечити виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою, ставлення підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 до вчиненого ним діяння, суд приходить до переконання про можливість застосування примусових заходів виховного характеру, а саме обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_4 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні та речові докази - відсутні.
Керуючись ст. ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 501 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді:
- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, зокрема, заборонити відвідувати та перебувати у громадських місцях таких як розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) в період з 21:00 год. до 06:00 год. протягом 1 (одного) року;
- передати неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 з метою посиленого контролю та проведення виховного процесу до досягнення ним повноліття.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1