печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5437/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подано клопотання - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у справі № 757/18114/18-к в рамках кримінального провадження № 0003528, -

В С Т А Н О В И В :
05.02.2019 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у справі № 757/18114/18-к в рамках кримінального провадження № 0003528.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

Представник особи, в інтересах якої подано клопотання - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на обґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту, вказав, що на даний час дія вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не втратила свою актуальність, а підстави які були на час накладення арешту продовжують існувати.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Київською місцевою прокуратурою № 6 здійснюється процесуальне керівництво по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003528 від 19.07.2017, за ознаками складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/18114/18-к від 19.04.2018 накладено арешт на корпоративні права учасника ТОВ «Навігатор-Інвест» () ОСОБА_7 , а саме частку в статутному фонді цього Товариства у розмірі 2 690 224,64 грн., заборонивши проводити загальні збори та приймати будь-які рішення на загальних зборах учасників, в тому числі змінювати власників часток, змінювати виконавчий орган, вносити зміни до статутних документів ТОВ «Навігатор-Інвест» () та до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та заборонено вчинення будь-яких дій, пов`язаних з внесенням змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор-Інвест» ().

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, ОСОБА_6 є учасником ТОВ «Навігатор-Інвест» та володіє часткою у статутному капіталі даного товариства у розмірі 52, 72%.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/18114/18-к від 19.04.2018 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що частку в статутному фонді ТОВ «Навігатор-Інвест», на яку просить накласти арешт прокурор, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до того, що внесок виконаний з використанням коштів потерпілої, незастосування арешту на вказані корпоративні права перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, грошові кошти можуть бути приховані та/або відчужені.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 28 березня 2018 року в порядку ст. 98, 110 КПК України, корпоративні права учасника ТОВ «Навігатор-Інвест» () ОСОБА_7 , а саме частку в статутному фонді цього Товариства у розмірі 2 690 224,64 грн. визнано речовим доказом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0003528, та вказане свідчить про протилежне та підтверджує необхідність продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту корпоративних прав.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Відмовити адвокату ОСОБА_5 у задоволенні його клопотання поданого в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у справі № 757/18114/18-к в рамках кримінального провадження № 0003528.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 09:10 год. 15 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1