ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1033/18 Справа № 205/7542/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково, -

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою клопотання засудженого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення - задоволено та постановлено звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного йому вироком Апеляційного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 станом на 02.11.2018 року відбув більше строку покарання, за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі засуджений хоча і допускав порушення, однак стягнення були погашені за плином часу. При цьому до ОСОБА_9 було застосовано 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Згідно характеристики, ОСОБА_9 дотримувався правомірних та ввічливих стосунків з персоналом виправної установи, виконував окремі доручення, брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, періодично відвідував її заняття, робив для себе належні висновки, провину у скоєних злочинах визнав повністю, а також підтримує стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною, що в сукупності об`єктивно свідчить про його виправлення.

Крім того, судом враховано і посилання сторони захисту на наявність у засудженого неповнолітньої дочки, яка потребує його піклування та догляду, що також вказує на можливість його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість застосування до засудженого ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Вказує, що в судовому розгляді клопотання засудженого встановлено, що за весь час відбування покарання, він має 2 заохочення, однак також двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, за що має 2 догани, одна з яких сувора.
Разом з тим, ОСОБА_9 хоча і виконує роботи із самообслуговування та має достатній рівень необхідних навичок, однак до виконання робіт із благоустрою установи ставиться безініціативно. Крім того він не має бажання підвищувати свій загальноосвітній рівень та вдосконалювати наявні професійно-технічні навички.
Відомості щодо працевлаштування ОСОБА_9 у виправній колонії відсутні.

Крім того вказує, що судом під час розгляду клопотання засудженого жодним чином не з`ясовано у засудженого його ставлення до вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати та постановити нову, думку засудженого та його захисника, які категорично заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши відповідні документи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про наявність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Судом першої обгрунтовано враховано, що згідно характеристики на засудженого ОСОБА_9 , під час відбування покарання у ДУ «Дніпровська ВК(№89)» останній був працевлаштований робітником на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно, виконує покладені на нього обов`язки в повному обсязі, за що був неодноразово заохочений у встановленому законом порядку правами начальника колонії.
На думку колегії суддів, суд першої інстнції належно врахував, що задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_9 , судом першої інстанції враховано, що станом на 02.11.2018 року засуджений відбув більше строку покарання, за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі засуджений хоча і допускав порушення, однак стягнення були погашені за плином часу. При цьому до ОСОБА_9 було застосовано 2 (два) дисциплінарних заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Як слідує з характеристики на засудженого, ОСОБА_9 дотримувався правомірних та ввічливих стосунків з персоналом виправної установи, виконував окремі доручення, брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, періодично відвідував її заняття, робив для себе належні висновки, провину у скоєних злочинах визнав повністю, підтримує стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною. Вказане в сукупності об`єктивно свідчить про його виправлення.
Крім того, судом враховано і посилання сторони захисту на наявність у засудженого неповнолітньої доньки, яка потребує його піклування та догляду, що також вказує на можливість його умовно-дострокового звільнення.
Зі змісту ухвали районного суду видно, що вона є законною, обгрунтованою та вмотивованою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування, з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року відносно засудженого ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4