Справа № 761/6730/19
Провадження № 1-кс/761/4878/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої на посаді менеджера в ТзОВ "Пектон-Пауер", раніше не судимої,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 08.02.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289, ч.1 ст. 14 ч. 3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст 14 ч. 3 ст. 289 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000647 від 08.02.2018 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. З ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 289, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних, правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних, правопорушень, передбачених ч. З ст. 289, ст. 290 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні аналогічні злочини.

Так, у невстановлений досудовим розслідування час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

Слідчий вказує, що усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення ОСОБА_8 не зможе, у невстановлений досудовим розслідуванням час, взявши на себе функцію загального керівництва ОСОБА_8 створив організовану групу з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, до складу якої залучив інших осіб.

Зазначає, що залучення вказаних осіб на певних етапах скоєння злочинів і визначених єдиним планом, було спрямовано для досягнення злочинної мети - незаконного збагачення.

Взявши на себе функції загального керівництва та усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення він не зможе, після чого ОСОБА_8 у невстановлений до судовим розслідуванням час повідомив про свої злочинні наміри раніше знайомим: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яким запропонував взяти участь у вчиненні злочинів, спрямованих на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

Вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у внутрішньо і зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжких, особливо тяжких та інших видів злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, в першу чергу спрямованого на вчинення особливо тяжких злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 , який здійснював координацію дій учасників під час вчинення злочинів для реалізації спільного плану.

Вказану діяльність учасники організованої групи планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами та подальшої їх реалізації. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дій.

Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, визначеної ОСОБА_8 не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

Створена ОСОБА_8 , організована група характеризувалась наступним чином: попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між учасниками об`єднання, наявність організатора, прикрити своєї діяльності; стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організації функціонування об`єднання, наявність необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості, що засвідчують міцні внутрішніх зв`язки між учасниками об`єднання, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами у організації для досягнення єдиного злочинного результату; «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників організованої групи, яка виражалась у незаконному збагаченні шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами; ретельною, довготривалою підготовкою до вчинення злочинів, яка полягала у досягненні між учасниками організованої групи домовленості щодо вчинення злочинів, придбанні необхідних технічних засобів та пристроїв, засобів зв`язку, номерних знаків автомобілів двійників для заміни справжніх, для безпечного пересуванням містом до місця відстою автомобіля, відстеженні транспортних засобів, визначенні місць їх «відстоювання» (гаражі та віддалені місця автостоянок) та джерел подальшого збуту; стабільністю учасників групи, яка виразилась у тривалості їхніх дій, тобто до припинення її діяльності правоохоронними органами; тривалістю існування створеної ОСОБА_8 організованої групи. Створивши таким чином організовану злочинну групу для вчинення злочинів у вигляді незаконних заволодінь транспортними засобами, ОСОБА_8 здійснено розподіл ролей та обов`язків учасників.

Так, за доводами клопотання, ОСОБА_8 , як керівник організованої злочинної групи, будучи таким, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного виду злочинів, шляхом віддання наказів, вказівок, розпоряджень, надання доручень, проведення інструктажів, застосування заходів впливу до учасників угрупування здійснював загальне керівництво групою, координував її діяльність, забезпечував високий рівень організованості, дотримання певних правил поведінки, дисципліни та чіткої субординації, приймав рішення щодо залучення нових учасників, визначали, особисто або опосередковано через інших учасників організованої злочинної групи здійснювали їх планування, визначив конкретну роль цих учасників у вчиненні злочинів, контролював їх здійснення, надавав іншим співучасникам транспортні засоби «Opel Vectra» синього кольору на реєстраційних номерах Литовської республіки «JJL035» та «Мерседес Е220» чорного кольору на реєстраційних номерах Польської республіки «DW5H155» для підшукування та підбору автомобілів для їх викрадення, визначав транспортні засоби, які підлягали викраденню, розподіляв отримані від злочинної діяльності кошти між іншими співучасниками та забезпечував їх фінансування, підшукував та придбав знаряддя для вчинення кримінального правопорушення - електронні пристрої та допоміжні засоби, для перепрошиття програмного забезпечення в автомобілях, ключі та електронні чипи, які відкривають центральний замок автомобіля та його подальшого відтворення, як особисто здійснював незаконне заволодіння транспортними засобами так і доручав вчинення вказаних дій іншим учасникам групи.

ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , будучи активними учасниками організованої групи, згідно розподілених функцій, які виражалась у надані спеціальної техніки («глушилок», сканерів, ключів та електронних чипів) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів іншим співучасникам організованої злочинної групи, неодноразово зустрічались з виконавцями, яким передавали заздалегідь підготовленні реєстраційні номери прикриття до викрадених автомобілів з метою безпечного пересуванням містами та областями до місць відстійників, підшукували транспортні засоби для їх викрадення та передавали дану інформацію ОСОБА_8 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти.

ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 які діяли як виконавці, будучі обізнаними про мету організованої групи з викрадення транспортних засобів, здійснювали підшукування та підбор транспортних засобів в нічний та денний час доби, бажаних автомобілів для їх викрадення та передавали дану інформацію ОСОБА_8 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти, отримували від інших співучасників спеціальну техніку (глушилки), сканери, ключі та електронні чипи, реєстраційні номери прикриття) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів, здійснювали пошук гаражів та автостоянок, які використовували як місця «відстійник», для приховування транспортного засобу який одержаний злочинним шляхом, отримували фінансово забезпечення від організатора організованої злочинної групи.

Всі члени організованої групи ієрархічно об`єднані, дотримуються єдиних для всіх правил, діють згідно розробленого злочинного плану за чітким розподілом функцій та ролей, підпорядковуються керівництву організованої злочинної групи, здійснюють свої злочинні дії виключно з їх відома, беззаперечно виконують всі їх вказівки (виконавчі функції).

При цьому учасники вказаної організованої злочинної групи для досягнення злочинної мети діяли згідно заздалегідь розробленого організаторами такого стійкого злочинного об`єднання та відомого всім іншим його учасникам єдиного загального плану, суть якого полягала у вчиненні ряду тяжких, особливо тяжких та ділі інших видів злочинів, кінцевим результатом яких було незаконне збагачення всіх учасників стійкого злочинного об`єднання за рахунок реалізації викрадених транспортних засобів. При цьому кожен з них робив свій внесок у вчинення злочинів, згідно з покладеною функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно з іншими учасниками відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх учасників групи.

У клопотанні слідчий вказує, що вказана злочинна група причетна до цілого ряду епізодів по викраденню транспортних засобів.

13.02.2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 289 КК України.

У клопотанні слідчий вказує про обґрунтованість повідомленої підозри, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а також про наявні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваної, зокрема остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як наслідок, просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, альтернативну заставу просить визначити у розмірі 600 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам, просить таке задовольнити. Зазначає, що протиправна діяльність ОСОБА_4 полягала в тому, що остання здійснювала поштові відправлення, через відділення «Нової пошти», в яких містились імобілайзери, номерні знаки та інші предмети, які необхідні для відкриття та викрадення автомобілів. Вказані пакунки вона отримувала від організатора групи ОСОБА_8 та надсилала їх на ім`я безпосередніх виконавців, які і здійснювали викрадення автомобілів.

Підозрювана та її захисник щодо заявленого клопотання заперечили, вказуючи при цьому на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків позапроцесуальної поведінки підозрюваної.

Додатково підозрювана зазначила, що вона дійсно за проханням ОСОБА_8 здійснювала поштові відправлення пакунків на адреси різних осіб. Що було в цих пакунках та їх призначення їй невідомо, жодного відношення до викрадення автомобілів вона не має, а чим в дійсності займався ОСОБА_8 їй не відомо.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисників, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до клопотання докази та здійснивши їх належу оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням ГУНП України в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000647 від 08.02.2018 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. З ст. 289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 289, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних, правопорушень, передбачених ч. З ст. 289 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних, правопорушень, передбачених ч. З ст. 289, ст. 290 КК України.

За доводами клопотання та поясненнями прокурора, що надані останнім в судовому засіданні, на території Київської області та м. Києва діяла організована група осіб, які здійснювали викрадення транспортних засобів, створена ОСОБА_8 .

Останній начебто залучив до протиправної діяльності ОСОБА_4 , яка за доводами клопотання, будучи активними учасниками організованої групи, згідно розподілених функцій, які виражалась у надані спеціальної техніки («глушилок», сканерів, ключів та електронних чипів) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів іншим співучасникам організованої злочинної групи, неодноразово зустрічались з виконавцями, яким передавали заздалегідь підготовленні реєстраційні номери прикриття до викрадених автомобілів з метою безпечного пересуванням містами та областями до місць відстійників, підшукували транспортні засоби для їх викрадення та передавали дану інформацію ОСОБА_8 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти.

Більш конкретизуючи роль ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, прокурор вказав, що остання здійснювала за вказівками ОСОБА_8 поштові відправлення пакунків, в яких містились імобілайзери та інші предмети, які необхідні для відкриття та викрадення автомобілів, на адресу осіб, які безпосередньо здійснювали викрадення автомобілів.

При цьому, в якості єдиного доказу протиправної діяльності ОСОБА_4 , слідчий та прокурор покликаються лише на протокол огляду відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_4 дійсно перебувала в приміщенні відділення «Нової пошти» та здійснювала відправлення якогось пакунку.

Що саме знаходилось в цих пакунках та чи була ОСОБА_4 обізнана із його вмістом невідомо, жоден представлений доказ про зворотне не свідчить.

Інших доказів, щоб підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів слідчому судді не надано та в матеріалах клопотання такі відсутні.

За поясненнями підозрюваної та її захисника, в день затримання ОСОБА_4 13.02.2019 року, за місцем її проживання було проведено обшук. В ході проведеного обшуку у ОСОБА_4 не було віднайдено жодного документу чи речі, які б вказувала на її причетність до викрадення транспортних засобів.

В судовому засіданні прокурор вказану обставину не заперечив.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із вказаних процесуальних норм, фундаментальною підставою для застосування до особи будь-якого запобіжного заходу, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, при цьому, обов`язок по доведенню наявності та обґрунтованості цієї підозри покладається на орган досудового розслідування.

В свою чергу, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка сформована в тому числі із багатьох справ проти України, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи.

З наданих слідчому судді матеріалів, вбачається, що фактично обгрунтованість повідомленої підозри, орган досудового розслідування доводить лише фактом присутності ОСОБА_4 в приміщенні відділення «Нової пошти» та здійснення нею поштових відправлення.

Як вже було зазначено, що саме знаходилось в цих пакунках та чи була ОСОБА_4 обізнана із їх вмістом невідомо, жодного доказу з даного приводу не надано.

З врахуванням вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що докази додані до клопотання не є вагомими та не свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй дій.

За умови відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, застосування будь-якого запобіжного заходу до особи є свавільним, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

З огляду на вказане, в порядку ст. 202 КПК України, ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131,132, 176-178, 193, 194, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1