Єдиний унікальний номер 352/565/17
Номер провадження 1-кп/341/13/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглядаючи у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005047 від 29.10.2016 р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч.1, 153 ч.1, 187 ч.1 КК України,-

встановив :
В провадженні Галицького районного суду знаходиться кримінальне провадження №0005047 від 29.10.2016р. відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.186 ч.1, 153 ч.1, 187 ч.1 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення вилученого майна.
Дане клопотання мотивував тим, що під час огляду місця події кімнати №202 готелю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться по вул. Соборності, 6, в м. Хмільник Вінницької області 07.11.2016 р. серед іншого майна обвинуваченого було виявлено та вилучено: дисконтну картку "Feride Plaza 100171", пластикову картку № НОМЕР_1 , пластикову картку з написом "Accord Hotels", пластикову банківську картку № НОМЕР_2 , пластикову банківську картку № НОМЕР_3 , паспорт громадянина Польщі, виданий на ім`я Пйотр Капусцинський НОМЕР_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу-автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 (vin НОМЕР_7 ).

За клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на вилучене майно, 11.11.2016 р. слідчою суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_8 було постановлено ухвалу, відповідно до якої клопотання задоволено частково і, на частину вилученого майна накладено арешт. Однак, разом з тим, у накладені арешту на вище перераховані речі та майно відмовлено.

Ухвалою Галицького районного суду 20.02.2019 р. обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на домашній арешт і, тому виникла необхідність у користуванні речами та документами у повсякденному житті. На даний час у ОСОБА_5 не має жодного документу, який би посвідчував його особу, що саме і створює перешкоду у наймі постійного житла. У випадку перевірки документів працівниками поліції він не може підтвердити свою особу, що також ускладнює його можливість до нормального існування, так як обвинувачений проживає за рахунок грошових переказів від родичів і, без документів та банківських карток не може отримувати ці перекази.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого просив вищевказане клопотання задовольнити повністю.
Обвинувачений ОСОБА_9 просив клопотання захисника задовольнити та повернути йому вищевказані вилучені у нього речі. Також посилався на ті обставини, що він поселився у готель для проживання та провів оплату за один місяць, проте адміністрація готелю наполягає на пред`явленні документів, яких у нього на даний час не має. Він хворіє та не може звернутись за наданням медичної допомоги. Наполягає на поверненні йому хоча б водійського посвідчення, для підтвердження його особи.
Прокурор запереив щодо клопотання захисника обвинуваченого вказуючи на те, що вищевказані речі є речовими доказами у даній справі і, долю цих речових доказів суд вирішить при винесенні рішення. Просила в клопотанні захисника відмовити.
Частиною 1 ст. 100 КПК України, визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів ( ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт ( ст. 170-174 КПК України).
Пунктом 15 ч. 1ст. 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
У відповідності до ст. 237 КПК України, вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасового вилучення майна. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1)за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. З копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.11.2016 р. вбачається,що в клопотанні слідчого про накладення арешту на вищезазначене майно відмовлено.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, яке полягає у поверненні вилученого майна, а саме, водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , оскільки арешт на вищевказане вилучене майно слідчим суддею не накладався та із необхідністі обвинуваченому для винайму житла.
На підставі вищнаведенного та керуючись ст.ст. 167-169 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого та/або прокурора в кримінальному провадженні № 0005047 повернути обвинуваченому ОСОБА_10 вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13.03.2019 року.

Суддя:ОСОБА_1