Номер провадження 11-кп/816/248/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/13811/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 24 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення, оскільки отримані ним стягнення вже погашені, вимог режиму тримання не порушує, став на шлях виправлення, підтримує відносини з рідними, не працевлаштований через відсутність роботи, не конфліктний та виконує законні вимоги працівників колонії.

20.09.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, яке обгрунтував тим, що він відбув дві третини строку покарання, розкаюється у вчиненому, належним чином виконує свої обов`язки щодо відбування покарання, має незначну кількість порушень, позитивно характеризується, судових стягнень не має, є учасником бойових дій, його допомоги потребують дружина, мати та син.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 24.10.2018 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що встановлені обставини свідчать про ситуативну поведінку засудженого та позбавляють можливості дійти безумовного висновку, що останній поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку визначеного вироком суду, внаслідок чого звернення засудженим є передчасним.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якою звільнити засудженого умовно-достроково від відбування покарання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а згідно вимог ч.2 цієї норми закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На переконання колегії суддів, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей кримінального покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Слід зазначити, що сумлінна поведінка включає в себе не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильному додержанні загальноприйнятих норм і правил поведінки тощо, а й активну форму його поведінки (активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо).

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну свідому участь засудженого у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення та ухвалюючи рішення про відмову у його задоволенні, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що цей засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки поведінка останнього носить ситуативний характер та позбавляє можливості дійти безумовного висновку, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку визначеного вироком суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 засуджений вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14.03.2016 за ч.3 ст.406 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. До ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_9 прибув 29.07.2016.

Відповідно до характеристики від 01.10.2018 ОСОБА_9 за час відбування покарання в колонії характеризується негативно, порушує вимоги режиму тримання та розкладу денного, за що має три стягнення, одне з яких погашене у встановленому законом порядку, не працевлаштований, до виконання робіт з благоустрою ставиться посередньо, участі у організації виховних заходів, які проводяться в установі та в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, на шлях виправлення не стає.

Таким чином, з самого початку відбування покарання у виправній колонії поведінка засудженого дещо була негативною та загалом являла собою більш пасивну форму, яка залишалася незмінною протягом всього періоду знаходження у виправній колонії більше двох років, що не дозволяє дійти беззаперечних висновків про те, що цей засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці на протязі всього строку відбування призначеного покарання довів своє виправлення.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що поведінка ОСОБА_9 протягом всього періоду відбування покарання не була достатньо зразковою та сумлінною як того і вимагає кримінальний закон для того, щоб він міг бути умовно-достроково звільненим від призначеного йому покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_9 про те, що він підтримує відносини з рідними, не конфліктний та виконує законні вимоги працівників колонії, то ці обставини не є тими обставинами, які у будь-якому випадку дають останньому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, і повинні враховуватися виключно у сукупності з іншими об`єктивними даними про особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, як про це поставлене ним питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 24 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4