Дата документу 17.12.2018 Справа № 320/9754/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/287/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/9754/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому що він з метою подальшого збуту, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, який внесений до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», який незаконно зберігав при собі у розфасованому вигляді з метою подальшого незаконного збуту, до моменту коли в ході обшуку під час затримання співробітниками Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України, в період часу з 21 години 00 хвилини до 23 години 24 хвилин 22.11.2018 року, було виявлено та вилучено 5-ть згортків синього кольору до яких поміщені по одному полімерному пакету з застібкою «zip lock», з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 7-2353 від 23.11.2018 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальна маса якого в перерахунку на основу становить 0,4590 г.

23 листопада 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО-10 Запорізької області, строком 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не врахував суспільну небезпечність кримінального правопорушення в конкретних умовах місця і часу його вчинення, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 здійснював розповсюдження психотропної речовини.

Крім того, під час проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_7 виявлено значну кількість (близько 50) фотознімків із місцями зберігання психотропних речовин, які здійсненні з метою подальшого безконтактного збуту відповідних заборонених речовин.

Про суспільну небезпечність підозрюваного ОСОБА_7 свідчать також мотиви, якими він керувався при вчиненні кримінального правопорушення, а саме розповсюдження психотропних речовин з метою отримання винагороди за свою роботу.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, але судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та його адвоката із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч .2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину, з урахуванням даних про його особу.

З такими висновками слідчого судді не можливо не погодитись, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею були враховані дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивної сторони, має міцні соціальні зв`язки, також слідчий суддя врахував стан здоров`я підозрюваного, який хворіє на хворобу, яка потребує періодичного лікування, крім того, підозрюваний ОСОБА_7 свою причетність до скоєного кримінального правопорушення визнає, співпрацює зі слідством.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 24 листопада 2018 року було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.
З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик переховування ґрунтується на припущеннях.
Даних про неналежне виконання підозрюваним вже застосованого відносно нього запобіжного заходу, в тому числі відомостей про вплив на свідків, прокурором апеляційному суду не надано.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, та вважає, що підстави для скасування ухвали слідчого судді із постановленням нової про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, за доводами апеляційної скарги відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3