Справа № 446/1916/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка -Бузька обвинувальний акт та угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000376 від 12 серпня 2018 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого автомийником у ФОП ОСОБА_5 , раніше не судимого
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 12 серпня 2018 року близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Volkswagen » моделі «Golf », р.н.з. НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Польща, рухаючись в напрямку м. Львів, автодорогою сполучення «Львів-Луцьк», в с. Жовтанці Кам`янка-Бузького району Львівської області, грубо порушив вимоги розділу 1 п. 1.5 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, яким вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та вимоги розділу 2 п. 2.3б яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 12.2., а саме: у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, в результаті чого втратив керованість автомобілем та виїхав за межі проїжджої частини.

Дане порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 перебувало у прямому причинному зв`язку із його наслідками спричиненням потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді закритого вивиху право стегнової кістки, закритий уламковий перелом правої западини тазу, струсу головного мозку, множинні лінійні рани в лобній ділянці голови та на повіці лівого ока, що відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, так як останній порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, спричинивши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Під час досудового розслідування 27.09.2018 між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.286 КК України, а також, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100(п`ять тисяч сто) гривень, з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 рік.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 просив затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, в подальшому в засідання не з`явився.
Прокурор ОСОБА_3 просить суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.286 КПК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно накладений ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.08.2018 - скасувати.
Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1430,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 27.09.2018 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один ) рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1430,00(тисячу чотириста тридцять)грн за проведення експертизи.
Речові докази автомобіль марки «Volkswagen » моделі «Golf », р.н.з. НОМЕР_1 , реєстрації Республіки Польща», який знаходиться на зберіганні на автостоянці ПП «ТОР» в м. Кам`янка-Бузька вул. Тютюнника,1 повернути володільцю.
Скасувати арешт накладений на майно - автомобіль марки «Фольксваген Гольф», р.н.з. НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель с. Цеперів Кам`янка-Бузького району Львівської району, накладений ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.08.2018.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду Львівської області через Кам`янка -Бузький суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1