справа № 489/6249/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/133/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сигдаш, район Масалли, Республіки Азербайджан, громадянина України, працюючого, з неповною середньоюосвітою, перебуває у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого:

-вироком Миколаївського обласного суду від 13.05.2010 за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що за невстановлених в ході розгляду обставин, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 38,197 г в перерахунку на висушену речовину, який став незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

02.10.2017 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, незаконно збув ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 19,358 г в перерахунку на висушену речовину. Залишений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 18,839 в перерахунку на висушену речовину, ОСОБА_4 продовжив незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

10.10.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 18,839 г в перерахунку на висушену речовину, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання з метою збуту.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєних злочинах не визнав та показав, що 10.10.2017, в проміжок часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., йому подзвонив якийсь чоловік та запросив прийти до Інгульського відділу поліції, начебто для з`ясування питання про дорожньо-транспортну подію за участю його автомобіля. Приблизно через дві години він прийшов до відділу поліції та його завели до кабінету. В кабінеті почали тиснути на нього та питали чи збував він комусь наркотичний засіб. Він почав все заперечувати та просити захисника і перекладача. Його почали бити та одягнути кайданки. Через 30-40 хвилин його відвезли до будинку в якому він проживає. Біля будинку працівники поліції комусь подзвонили та з його під`їзду вийшов чоловік, який відчинив вхідні двері. Після чого вони зайшли до квартири, де був проведений обшук, під час якого знайшли пакет в якому, як сказали, знаходився наркотичний засіб. Як саме та коли упаковували знайдений пакет він не бачив. Потім його просили підписати якийсь документ, але він нічого в ньому не розумів та просив викликати перекладача і захисника. Зазначив, що українську мову знає погано, може щось зрозуміти усно, але письмової мови зовсім не розуміє. Після затримання йому було надано захисника, в якого він просив залучити перекладача, але він проігнорував це і сказав, що ніхто йому нічого не надасть. Цей захисник окрім того, що просив підписати документи, нічого не робив. На протязі досудового розслідування він не з`являвся. Потім в нього з`явився захисник ОСОБА_11 , з яким було укладено договір, який розірвано не було. Проте, на час закінчення досудового розслідування в нього знову з`явився первісний захисник. Перекладача також було надано лише на час закінчення досудового розслідування.

В ході судового розгляду кримінального провадження досліджено наступні докази:
- покази свідка ОСОБА_10 який показав, що 02.10.2017 вранці йому зателефонував товариш, який попросив його щось отримати та передати до суду, що саме не повідомив. Близько 13:00 - 14:00 години він вийшов на зупинці біля ринку «Колос» та зателефонував за номером телефону, який надав його товариш, поки він їхав. В цей момент замітив, що на нього дивиться чоловік кавказької зовнішності. Вони зустрілись та пішли до його квартири. Цим чоловіком був обвинувачений. Після того, вони підійшли до багатоповерхового будинку та піднялись на пятий поверх. Обвинувачений зайшов до квартири, він в цей час залишився на сходинковій клітині. Обвинувачений виніс з квартири пакунок та передав йому. Поруч з обвинуваченим, з моменту їх зустрічі до передачі пакунку, він знаходився близько п`яти хвилин. Після чого, він зателефонував товаришу, який повідомив йому, що пакунок необхідно відвезти до Ленінського районного суду міста Миколаєва та передати. Він приїхав до суду, піднявся на другий поверх та почав чекати. Через деякий час побачив, як із зали суду в кайданках виходить людина, якій він передав пакунок. Коли їхав до суду здогадувався, що в пакунку знаходиться наркотичний засіб.
Також свідок зазначив, що знаходився на слідчій дії у виді впізнання за фотознімками, де впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка передала йому пакунок;
- покази свідка ОСОБА_12 , який показав, що був присутнім в якості понятого під час обшуку квартири, яка знаходиться по вул. Будівельників біля ринку Колос на п`ятому поверсі, точної адреси не пам`ятає. Обшук почався з того, що вони піднялись на п`ятий поверх будинку, подзвонили у двері та їм відкрила двері дівчини із дитиною. Слідчий показав та зачитав ухвалу суду про проведення обшуку. Вони зайшли до коридору квартири та чекали поки привезуть обвинуваченого. Весь час доки не привезли обвинуваченого чекали в коридорі. Обвинуваченого побачив вже в квартирі, він знаходився в кайданках. З обвинуваченим прибули два - три працівники поліції. Понятим роз`яснили порядок проведення обшуку, права та обов`язки. Перед початком обшуку в обвинуваченого запитали - чи є в нього заборонені речі. На що той відповів, що заборонених речей немає. Квартира складалася з кімнат, коридору, санвузлу, кухні. Під час обшуку в залі, в шафі виявили та вилучили насіння. Потім на кухні в ніші над виходом виявили та вилучили круглий пакунок, зеленого кольору, який розпакували та він бачив, що в ньому знаходилася помелена рослина зеленого кольору. В ніші була тара, пусті пляшки і коли їх почали діставати звідти на підлогу випав вказаний пакунок. На той час він знаходився разом з іншою понятою в приміщенні кухні. Під час обшуку всієї квартири він не бачив щоб хтось виходив з обшукуваної кімнати, поняті та співробітники поліції завжди знаходились в одному приміщенні. Обшук фізично проводив чоловік, слідча була поруч.
Спочатку в квартиру зайшли чотири чоловіка, він, інша понята, слідча та оперативний співробітник. До початку обшуку нічого не шукали, по квартирі не ходили;
- покази свідка ОСОБА_13 , яка показала, що приймала участь в проведенні обшуку в якості понятої. Восени 2017 року вона близько 09 год. 20 хв. вийшла з коледжу на перерву. На вулиці до неї підішли працівники поліції та запропонувати прийняти участь в обшуку в якості понятої. Погодившись вони направились до відділу поліції. У відділі вони чекали у кабінеті на третьому поверсі близько до 14:00 години. Після того вона з іншим понятим, разом з двома оперуповноваженими, поїхали на адресу обшуку. В іншому автомобілі знаходилась слідчий та обвинувачений. Прибувши до будинку вона з двома оперуповноваженими піднялися до квартири. Вони подзвонили у двері, які відчинила жінка з дитиною. Всі разом вони зайшли до квартири та направились до залу. Жінка з дитиною зачинила двері та зайшла до них. Після того в квартиру зайшла дівчина - слідчий та обвинувачений. Слідчий пояснила, які дії вони будуть проводити в квартирі, як здійснюватиметься обшук, а також зачитала ухвалу суду. Під час обшуку слідча фіксувала хід обшуку. Фізично обшук проводив оперуповноважений, а інший оперуповноважений здійснював відеозйомку. Жінка з дитиною весь час ходила разом з всіма. Всі особи, які знаходилися у квартирі, були разом, ніхто не відлучався. На кухні було виявлено згорток, який випав з верхньої антресолі під час обшуку. Згорток підняв оперуповажений, поклав на стіл, розвернув, що було зафіксовано слідчим. Обвинувачений знаходився з самого початку обшуку в кайданках. Чи просив він перекладача вона не чула. Обшук тривав близько години. Після того вони знову поїхали до відділу поліції;
- протокол огляду предмету від 10.10.2017, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J1 mini», чорного кольору, який добровільно видав свідок ОСОБА_10 .
В ході огляду свідок ОСОБА_10 заявив про те, що в телефонній книжці в нього записані номери мобільного телефону його знайомого ОСОБА_14 , з яких останній часто телефонував йому. При відкриті папки «Контакты» ОСОБА_10 вказав на три записи: «СМ» номер НОМЕР_1 , «СМЭ» номер НОМЕР_2 , «Смэо» номер НОМЕР_3 , та пояснив, що ці три номери належать ОСОБА_14 , та запис «От Талеха» номер НОМЕР_4 , який належить чоловіку в якого ОСОБА_10 забирав наркотичний засіб. Окрім того ОСОБА_10 вказав на папку з назвою «Заметка», в якій 02.10.2017 зроблено запис « ОСОБА_15 »;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10.2017, згідно якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 02.10.2017 незаконно збула йому наркотичний засіб;
- протокол обшуку від 10.10.2017, згідно якого під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих в приміщенні кухні на антресолі, розташованій над вхідними дверима в кухню, серед пластикових пляшок виявлено та вилучено згорток, який випав на підлогу. Згорток у вигляді змотаного поліетиленового пакету, яскраво зеленого кольору, туго обмотаного клейкою стрічкою. При розгортанні згортку всередині виявлено речовину рослинного походження у висушеному і подрібненому стані. Даний наркотичний засіб було упаковано в пакет експертної служби № 2960641;
- відеозапис з фіксацією обшуку, який оглянуто під час судового розгляду;
- протокол обшуку особи від 10.10.2017, згідно якого було проведено обшук ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 101», з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_4 , та сім-карткою оператору мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_5 ;
- висновок експерта № 1890 від 16.11.2017, згідно якого надана на експертизу в спеціальному пакеті № 2960641 рослина маса є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 18,839 г;
- покази свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 02.10.2017 він знаходився у суді під конвоєм. Коли його виводили із зали судового засідання показали якийсь пакунок, який лежав на підлозі. Жодного відношення до цього пакунку він не має;
- покази свідка ОСОБА_17 , яка показала, що їй належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначену квартиру орендував чоловік на ім`я ОСОБА_18 , який після закінчення строку оренди виїхав та попросив залишити його речі в квартирі доки він не повернеться. Після нього в квартирі проживав обвинувачений, з яким вона домовилась про те, що той буде робити в ній ремонт та проживатиме. Про обшук в квартирі її заздалегідь не повідомляли;
- покази свідка ОСОБА_19 , яка показала, що в день обшуку їй подзвонили у двері квартири, вона відчинила їх та побачила сусіда, двоє понятих, дівчину слідчого. Слідчий та поняті зайшли до квартири та розійшлись по ній. В цей час вона пішла до дитини. Близько через п`ятнадцять хвилин до квартири завели обвинуваченого, з яким вона перебуває у цивільному шлюбі та який знаходився в кайданках. Ухвалу про обшук їй надали коли зайшли до квартири. Що саме робили всі ці люди вона не знає, оскільки знаходилась з дитиною. Під час обшуку з нею знаходився працівник поліції та фактично обшук вона не бачила. В момент коли знайшли пакунок в кухні понятий знаходився в коридорі, оскільки кухня маленька та всім розміститись в ній неможливо. У цій квартирі вона проживала разом з ОСОБА_4 та в ній вони робили ремонт. ОСОБА_4 за дванадцять років сумісного проживання не був помічений у вживанні наркотичних засобів.
Також зазначила, що ОСОБА_4 в той день пішов зранку на роботу та зателефонувавши повідомив, що йде до відділу поліції на їх дзвінок.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України, метою якого є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
За положеннями ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність і забезпечення права на захист, забезпечення якого, згідно ч.3 ст.42, ст.49 цього Кодексу, у випадку обов`язкової участі захисника, відповідно до вимог ст.52 КПК України, покладається на сторону обвинувачення з моменту встановлення обставин, що дають підстави для обов`язкової участі захисника.
Відповідно до вимог ст.ст. 276, 277 КПК України повідомлення про підозру, яке в подальшому є підставою для складання обвинувального акту та направлення його до суду, здійснюється з дотриманням права підозрюваного на захист, передбаченого ст.42 КПК України.
Положення ст. 59 Конституції України проголошують право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
У ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.
Відповідно до положень ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.
Крім того, право на захист забезпечується, зокрема, нормами КПК України, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст.ст. 49, 52), визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок порушення права особи на захист (ст. 87), особливості реалізації права на відмову від захисника (ст. 54).
Відповідно до ст. 49 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.
Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.
Важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника.
В ході судового розгляду встановлено наступне.
Як вбачається з протоколу обшуку від 10.10.2017, ОСОБА_4 виявив бажання на залучення перекладача на азербайджанську мову, від будь-яких підписів відмовився. Факт клопотання про залучення перекладача також встановлений відеозаписом до протоколу обшуку.
Тобто з момент первинного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 до слідчого, у обвинуваченого виникло право на перекладача, яке передбачено п. 18 ч. 4 ст. 42 КПК України.
При цьому, одночасно з вищезазначеним, у обвинуваченого виникає право передбачене п. 4 ч. 2 ст. 52 КПК України, згідно якої обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту.
Окрім того, факт необхідності залучення перекладача слідчим встановлено також у постанові про залучення до кримінального провадження перекладача від 12.10.2017, згідно якого було залучено до кримінального провадження № 0005062 перекладача. В постанові зазначено, що ОСОБА_4 виявив бажання про залучення під час слідства перекладача, оскільки погано розуміє мову судочинства.
Крім того, твердження про необхідність залучення перекладача міститься в постанові про доручення призначити адвоката від 27.12.2017, згідно якого слідчий дійшла висновку про обов`язкову участь перекладача у кримінальному провадженні.
Із наданих під час судового розгляду документів вбачається, що на протязі досудового розслідування інтереси ОСОБА_4 представляли декілька захисників, зокрема ОСОБА_20 , який згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 10.10.2017 №- 014-0002684, був наданий ОСОБА_4 у зв`язку із затримання на підставі ст. 208 КПК України, з необхідністю прибути 10.10.2017 о 17 год. 54 хв. до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області. Час видачі доручення: 16 год. 54 хв. Доручення діє протягом строку затримання та/або тримання такої особи під вартою.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.10.2017, о 18 год. 00 хв. (час фактичного затримання 16 год. 15 хв.) було затримано ОСОБА_4 . Підставою затримання є п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, згідно якого уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
В ході судового розгляду, зокрема при допиті свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також дослідження відеозапису до протоколу обшуку від 10.10.2017, встановлено, що ОСОБА_4 під час обшуку вже знаходився у кайданках та був змушений залишатися поряд із слідчим, тобто фактично був затриманий. При цьому згідно протоколу обшуку, обшук був проведений в період часу з 15 год. 17 хв. до 16 год. 11 хв. Таким чином час фактичного затримання, вказаний у протоколі затримання особи від 10.10.2017, а саме 16 год. 15 хв. не відповідає дійсності.
Крім того, не може бути визнана законною підстава затримання, оскільки час вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_4 був встановлений 02.10.2017, а обвинувачений був затриманий 10.10.2017, що з урахуванням тривалого часу між часом вчинення та часом затримання, не може бути визнано судом як безпосередньо після вчинення злочину.
Між тим, під час проведення обшуку обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово наполягав на залученні перекладача. Факт необхідності залучення якого обвинуваченому був визнаний як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду.
Під час досудового розслідування перекладач був залучений у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 12.10.2017, про що вказано вище.
У проміжок часу з дня затримання до залучення перекладача, необхідність у залученні якого суд вважає момент фактичного затримання, обвинуваченому ОСОБА_4 було складено та вручено для підпису повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, протокол обшуку, протокол обшуку особи. Від отримання вказаних документів ОСОБА_4 згідно позначок в них відмовлявся, в т.ч. в присутності захисника ОСОБА_20 . Жодних заперечень захисника щодо необхідності залучення перекладача (про що з самого початку наполягав його підзахисний ОСОБА_4 ) не вбачається.
Тільки під час застосування запобіжного заходу, ОСОБА_4 був забезпечений перекладачем. При цьому слід зазначити, що для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 був забезпечений захисником ОСОБА_21 , оскільки згідно листа Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївської області від 19.04.2019 № 09-164, захисник ОСОБА_20 знаходився у відрядженні.
Згідно вказаного листа вбачається те, що ОСОБА_20 повідомляв, що ОСОБА_4 під час затримання повідомив, що не потребує послуг безоплатного адвоката, оскільки має власного адвоката. Адвокатом було подано акт надання безоплатної вторинної правової допомоги у якому дія доручення припинена у зв`язку з тим, що 10.10.2018 під час судового засідання ОСОБА_4 відмовився від послуг адвоката ОСОБА_20 .
Проте слідчим відповідно до постанови про залучення та допуск захисника, лише 06.11.2017 був залучений захисник ОСОБА_22 .
Згідно змісту постанови, договір про надання правової допомоги був укладений із вказаним захисником 18.10.2017 від імені дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_23 .
З урахуванням вищевикладеного сумнівним є той факт, що ОСОБА_4 отримував ефективну правову допомогу під час досудового розслідування з урахуванням обов`язкової участі захисника в цьому кримінальному провадженні, що є безумовним порушенням правом на захист.
Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого суд наголошує, що право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, який, у разі необхідності, призначається офіційно, не є абсолютним, воно є однією з основних ознак справедливого судового розгляду (п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Сальдуз проти Туреччини» від 27.11.2008).
Правову позицію ЄСПЛ щодо початкового етапу забезпечення права на захист у кримінальному провадженні викладено, зокрема, в п. 63 рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», де зазначено, що для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Сальдуз проти Туреччини» та п.п. 9091 рішення ЄСПЛ від 12.06.2008 року у справі «Яременко проти України»). За необхідності захисника мають призначати офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (п. 65 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії»).
Щодо заперечень прокурора про те, що ОСОБА_4 отримав громадянство України, а тому повинен знати українську мову, внаслідок чого не потребував перекладача на час досудового розслідування. Слід зазначити, що відповідно ст. 9 Закону України «Про громадянство України», однією з умов прийняття до громадянства України є володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування.
Як зазначає обвинувачений, він погано, але розуміє усне мовлення, проте зовсім не розуміє письмову мову, внаслідок чого потребував перекладача, зокрема для перекладу матеріалів кримінального провадження. Окрім іншого необхідність перекладача була неодноразово визнана і самим органом досудового розслідування у винесених постановах.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в кримінальному провадженні було грубо порушено право на захист, в т.ч. і у зв`язку з наступним.
Як зазначено вище, слідчим відповідно до постанови про залучення та допуск захисника від 06.11.2017 було залучено захисника ОСОБА_22 , згідно договору про надання правової допомоги від 18.10.2017.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», надання безоплатної вторинної правової допомоги припиняється за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі, якщо особа користується захистом іншого захисника або залучила іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до цього Закону.
Таким чином, надання правової допомоги згідно доручення № 014-0002684, яким було призначено захисника ОСОБА_20 , припинено, що також узгоджується з інформацією, яка міститься у вищезазначеному листі Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївської області від 19.04.2019 № 09-164.
Відповідно до вимог ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.
Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.
Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
Згідно постанови від 27.12.2017, слідчий залучив захисника до участі у кримінальному провадженні через Регіональний центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївської області для здійснення захисту ОСОБА_4 . В обґрунтуванні постанови слідчий не зазначає про факт відмови ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_22 .
Під час судового розгляду прокурором також не надано протокол про відмову від захисника, в якому було зафіксовано таку процесуальну дію.
Таким чином, слідчий направляючи на досудовому розслідуванні повідомлення підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику ОСОБА_20 , який згідно доручення від 27.12.2017 № 014-0003511 був залучений ОСОБА_4 для його захисту, про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, було суттєво звужено обсяг прав обвинуваченого в частині права на захист, оскільки за відсутністю відмови ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_22 , залучати іншого захисника, відкривати матеріали та ознайомлювати з ними, є грубим порушенням права на захист.
Не слід залишати поза увагою і те, що після залучення захисника ОСОБА_20 . ОСОБА_4 відмовився від ознайомлення з матеріалами справи, отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
З врахуванням вказаних обставин, суд вважає, що на досудовому розслідуванні було порушено право обвинуваченого на захист, передбачене ст.42, 52 КПК України, за умов його обов`язкового забезпечення, з урахуванням відомостей про те, що обвинувачений не володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження, а так відповідно він позбавлений був повною мірою захищатися від пред`явленого обвинувачення.
Встановлені судом обставини, не дотримання стороною обвинувачення вимог КПК України щодо повідомлення обвинуваченому про підозру за обов`язкової участі захисника, неефективного захисту під час досудового розслідування, незаконної заміни захисника, свідчать про позбавлення обвинуваченого можливості ефективно здійснювати свій захист на стадії досудового розслідування, та вказують на суттєве порушення процедури доведення вини обвинуваченого та порядку здійснення кримінального провадження, за відсутності можливості виправити такі порушення в стадії судового розгляду, в зв`язку з чим суд не приймає до уваги досліджені докази.
Враховуючи вказане, суд вважає необхідним ОСОБА_4 виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення належними засобами.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді застави у розмірі 140960,00 грн. (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), скасувати та повернути внесену суму заставодавцю.
Витрати на проведення експертиз здійснювати за рахунок держави.
Речові докази:
наркотичний засіб канабіс масою 18,839 г та насіння коноплі знищити.

мобільний телефон «Nokia 101», з сім-карткою оператору мобільного звязку «Лайф» № НОМЕР_4 , та сім-карткою оператору мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_5 повернути ОСОБА_4 .
Роз`яснити, що відповідно до ст.130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1