Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , його представника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/34/19 за клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: с. Ільниця, урочище Солом`янки, «а», належного ОСОБА_6 , в якому начальник відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2018.

Слідчий СУФР ГУДФС у Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000052 від 28.11.2018, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, звернувся до слідчого судді з погодженим начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 клопотанням, про накладення арешту на документи: договори, акти прийому-передачі, реєстр документів, звіт, копії документів - заяв, паспорту, ідентифікаційного коду, перелік яких наведено у клопотанні, блокнот, печатки, гроші, валюту, а з урахуванням доповнення, ще й на паливну колонку з заправним пістолетом та шлангом та металеву цистерну з вмістом 8000 л дизельного пального.

Слідчий вважає встановленим, що невстановлені особи за адресами, на які не видавалися дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію АЗС, АГЗС, АГЗП, здійснюють реалізацію незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів.

Зокрема, на земельній ділянці без кадастрового номеру в урочищі Солом`янки, «а» в с. Ільниця Іршавського району нелегально розміщено приміщення для оператора та резервуар з під`єднаною паливно-розподільчою колонкою, з якої здійснюється реалізація дизельного пального. У той же час за інформацією, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за вказаною адресою зареєстровано матеріальний склад та виробничий цех, власником яких є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіркою ОУ ГУДФС у Закарпатській області, проведеною з виїздом за вказаною адресою виявлено: резервуари з під`єднаними паливорозливними колонками з яких здійснюється реалізація дизельного пального та бензину «А-95», розташовані на відстані менше ніж 15 м від приміщення АЗС; електрощити, не обладнані автоматичними системами пожежогасіння; відсутність автоматичної системи пожежогасіння АЗС, системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей, автоматики безпеки АЗС; маркування заправних рукавів, вибухозахисного та блискавкозахисного обладнання; касового апарату та пульту, через який здійснюється увімкнення/вимкнення паливно-розподільчої колонки, а також, що відпуск пального здійснюється шляхом набору оператором комбінації цифр на клавіатурі, встановленій на паливно-розподільчій колонці, а виручена від реалізації пального готівка зберігається у кишенях оператора. При цьому на обладнанні, у приміщенні та на одязі оператора відсутні розпізнавальні знаки підприємства, анкетні дані оператора.

За інформацією Управління Держпраці у Закарпатській області дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки, на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на АЗС, розташовану за вказаною адресою, не видавались.

В Управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області інформація про розташування за вказаною адресою резервуарів з пальним відсутня.

Обшуком, проведеним 04.12.2018 працівниками ГУ ДФС у Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді від 30.11.2018 за адресою : урочище Солом`янки, «а» с. Ільниця Іршавського району виявлено та вилучено 2 договори, акт прийому-передачі, копія заяви, додаткова угода, акт прийому-передачі карток, реєстр документів для перевезення, звіт комісіонера з додатками, копії паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_6 , копія витягу з Державного реєстру, копія договору постачання нафтопродуктів, блокнот, дві печатки, дві банкноти номіналом 500 грн., тридцять дві банкноти номіналом 200 грн., чотири банкноти номіналом 100 грн., чотирнадцять банкнот номіналом 50 грн., дві банкноти номіналом 1000 російських рублів, три банкноти номіналом 500 російських рублів, одна банкнота номіналом 100 російських рублів, одна банкнота номіналом 20 азербайджанських манатів, чотири банкноти номіналом 5 азербайджанських манатів, шість банкнот номіналом 1 азербайджанський манат, дві банкноти номіналом 200 чеських крон, одна банкнота номіналом 100 чеських крон, одна банкнота номіналом 20 доларів США, дві банкноти номіналом 10 доларів США, одна банкнота номіналом 100 турецьких лір, а також виявлено паливнорозливну колонку з заправним пістолетом на гумовому шланзі та металеву цистерну з вмістом 8000 літрів дизельного пального.

Окрім цього, слідчий вказав, що за його клопотанням слідчий суддя призначив судово-хімічну експертизу нафтопродуктів по взірцях, вилучених під час обшуку, і в разі встановлення невідповідності досліджуваних рідин вимогам ДСТУ такі підлягатимуть переробці чи утилізації, а це, в разі відмови у накладенні на них арешту, здійснити буде неможливо.

Вважаючи, що зазначене у клопотанні майно є предметом протиправних дій та матеріальними об`єктами, які мають бути використані, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий постановою від 05.12.2018 визнав їх речовими доказами і просив накласти на них арешт з метою запобігання можливості їх знищення, перетворення, відчуження та забезпечення можливості їх конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2018 клопотання залишено без задоволення. Слідчий суддя вважав, що слідчий і прокурор не довели відповідність виявленого при обшуку майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, або що воно може бути об`єктом конфіскації чи спеціальної конфіскації, причетність ОСОБА_6 до протиправної діяльності, не спростували його показань про правомірне набуття цього майна та використання його у межах, передбачених для виду його підприємницької діяльності, зокрема про те, що збут пального здійснювався законно.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання і накласти арешт на зазначене у ньому майно шляхом заборони його використання. В обґрунтування своєї вимоги, окрім доводів, викладених у клопотанні вказує, що показання ОСОБА_6 спростовані тим фактом, що закупівлю у ОСОБА_6 нафтопродуктів, з фотофіксацією цього процесу, здійснив працівник ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області, клопотання прокурора про допит якого в судовому засіданні слідчий суддя залишив без задоволення. Між тим, його показання, вилучена при обшуку валюта, розбіжності в кількості нафтопродуктів, виявлених при обшуку і надходження яких підтверджується документами, на думку прокурора, спростовують твердження ОСОБА_6 про використання нафтопродуктів у межах своєї підприємницької діяльності і доводять факт їх незаконного збуту. Зауважує також, що майно, вказане у клопотанні, не є тимчасово вилученим: щодо нього слідчим суддею надано дозвіл на вилучення під час обшуку.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі прокурора та зміст заперечень, пояснення прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них власника майна та представника власника майна, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 204 КК України, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження №0000052, є незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає термін «речові докази», як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в том у числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально правовим шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні зазначено, що АЗС за адресою: Іршавський район с. Ільниця, урочище Солом`янки, «а» встановлена як нелегальна «проведеним аналізом інтернет -ресурсу «perevirazs.info». Окрім цього в доданих до клопотання матеріалах немає відомостей про докази, які вказували б на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, зокрема про те, які конкретно підакцизні товари були незаконно виготовлені, незаконно придбані або зберігались з метою збуту, збувались чи транспортувались з метою збуту.

Отже, правова підстава для арешту об`єктів, зазначених у клопотанні, прокурором не доведена.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Довід прокурора про те, що закупівлю у ОСОБА_6 нафтопродуктів, з фотофіксацією цього процесу, здійснив працівник ОУ ГУ ДФС у Закарпатській області, апеляційний суд відкидає, як такий, що не ґрунтується на приписах кримінального процесуального закону, якими врегульовано підстави і порядок цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2018 про відмову в накладенні арешту на майно, вилучене під час обшуку 04.12.2018 за адресою: урочище Солом`янки, «а» с. Ільниця Іршавського району у кримінальному провадженні № 0000052 від 28.11.2018, власником якого є ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: