Справа № 314/5330/18
Провадження № 1-кп/314/167/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000908 від 26.09.2018 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Троянди Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має базову середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.304 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є особами, які не досягли віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно яких, виділені в окреме провадження зареєстрованому за № 0001029 від 30.10.2018, знаходячись біля клубу, розташованого по вул.Паркова в с. Купріянівка, Вільнянського району Запорізької області, запропонував останнім вчинити крадіжку чужого майна, пообіцявши їм сплатити за це грошові кошти в сумі 100 гривень, тобто переконавши останніх у тому, що це є легким способом отримання грошової винагороди та запевнивши у доцільності і вигідності вчинених діянь, на що ті добровільно погодилися.

Так, у зазначений день, 23.09.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів разом з особами, які не досягли віку кримінальної відповідальності, а саме, з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приїхали на автомобілі «ВАЗ-21051», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 до монтерського пункту ПАТ «Запоріжжяобленерго», розташованого в с. Купріянівка, Вільнянського району Запорізької області, попередньо знаючи, що у ньому зберігаються меблеві вироби. Після чого біля території монтерського пункту висадив малолітніх та повідомив їм, щоб ті винесли з приміщення журнальний столик та три м`які подушки з дивану, за що пообіцяв їм заплатити сто гривень, при цьому сам ОСОБА_3 залишився чекати на них біля свого автомобілю, розташованого на ґрунтовій проїжджій частині за територією приміщення. Далі, малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 шляхом вільного доступу пройшли на частково огороджену територію монтерського пункту ПАТ «Запоріжжяобленерго» та в подальшому проникли через відчинені двері до середини монтерського пункту, звідки за допомогою сили рук почергово винесли три подушки з дивану, розміром 60х60 см, виготовлені із поролону та тканини зеленого кольору, вартість яких згідно висновку експерта № 3755 від 09.10.2018 складає 380,01 гривень та один журнальний столик, розміром 70х50 см, виготовлений із дерева та металу, вартість якого згідно висновку експерта № 3755 від 09.10.2018 складає 150 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який працює охоронцем монтажного пункту ПАТ «Запоріжжяобленерго», після чого завантажили усе майно до автомобілю ОСОБА_3 та покинули місце вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 530 гривень 01 копійка.

Своїми вищезазначеними діями ОСОБА_3 також здійснив спонукання осіб, які не досягли віку кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до вчинення крадіжки чужого майна з даного приміщення, оскільки після обіцянки з боку ОСОБА_3 в них виникло конкретне бажання поводитись тим способом, який може допомогти їм легко заробити гроші на кишенькові витрати. Крім цього, ОСОБА_3 своїми діями негативно вплинув на розвиток і психіку малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , тим самим своєю поведінкою дав зрозуміти, що скоєння кримінальних правопорушень є нормальним явищем, у результаті чого втягнув останніх у злочинну діяльність.

У судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що підтверджує всі обставини, зазначені в обвинувальному акті, а також те, що 23.09.2018 він під`їхав до групи хлопців і запропонував їм з`їздити та здійснити крадіжку. Він достовірно знав, що хлопці неповнолітні. Після викрадення все майно перевіз до себе додому, а на наступний день повернув потерпілому.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії: за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення та за ч.2 ст.304 КК України як втягнення малолітніх у злочинну діяльність.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину з використанням малолітнього.

Обставинами, що пом`якшує покарання, є визнання вини, щире каяття обвинуваченого, повернення майна потерпілому.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує позицію сторони обвинувачення, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких; обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, повернення майна потерпілому, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, оцінку органом пробації ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, як середній та ризику небезпеки для суспільства, як середній, обставину, що обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину з використанням малолітнього, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у межах санкції статей, за якими кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Цівільний позов заявлено не було.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, майно потерпілого, добровільно видане ОСОБА_3 та передане на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , необхідно залишити потерпілому.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч.2 ст.304 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.304 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або начання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: три подушки з дивану зеленого кольору та журнальний стіл, добровільно видані 28.09.2018 ОСОБА_3 та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити потерпілому, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_10

04.02.2019