Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/737/18
Провадження по справі № 1-кп/281/83/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 рокусмт Лугини

Лугинський районного суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000178 від 23.08.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липники, Лугинського району, Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого вироком Лугинського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 17.11.2016 року Ковельським міським судом Волинської області на підставі ст. 81 КК України УДЗ на 1 рік 6 місяців 1 день, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11.08.2018 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходив повз будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власносі належить ОСОБА_5 . Достовірно знаючи, що в даному будинку ніхто не проживає, ОСОБА_4 зайшов на територію подвір`я, підійшов до будинку та побачив, що в ньому нікого немає, а на вхідних дверях знаходиться навісний замок в зачиненому стані. В цей час, місці та за вищевказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна з метою збагачення, шляхом проникнення до вищевказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла, переконавшись, що в будинку нікого немає, а за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом зняття віконної рами проник до кімнати веранди будинку, звідки таємно викрав велосипед з надписом "Аист" в корпусі синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 виніс велосипед на подвір`я будинку, після чого побачивши, що до даного будинку хтось наближається, обвинувачений з місця крадіжки втік, залишивши велосипед на подвір`ї. Тим самим, ОСОБА_4 свій злочинний намір, спрямований на крадіжку майна, не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені ОСОБА_7 , який в той час проходив повз вище згаданий будинок.
У судовому засіданні прокурор у повній мірі підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 11.08.2018 року, близько 19 год. 00 хв., з метою особистого збагачення за вказаних вище обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, вчинив повторно крадіжку, а саме: виніс велосипед синього кольору з написом "Аист" з будинку буд. АДРЕСА_2 на подвір`я, але викрасти його не зміг, оскільки побачив, що до будинку хтось йде.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без її участі. Зазначає, що ні матеріальних ні моральних претензій до обвинуваченого не має. Просить суворо його не карати.
Враховуючи клопотання прокурора та думку обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами визнаються та не оспорюються, роз`яснивши їм наслідки такого визнання.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 11.08.2018 року, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності притягався (відповідно до вимоги про судимість та вироку Лугинського районного суду Житомирської області від 11.04.2014 року, звільнений 17.11.2016 року Ковельським міським судом Волинської області на підставі ст. 81 КК України УДЗ на 1 рік 6 місяців 1 день), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо (характеристика № 131 від 17.08.2018 року), поведінку після вчиненого, яка містить ознаки щирого каяття та активного сприянню розкриттю злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному проваджені складену Лугинським районним сектором (з питань пробації) Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства.
Таким чином, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи усі вищевикладені обставини суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Беручи до уваги думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Враховуючи думку прокурора та потерпілої про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження його волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати під час досудового розслідування на проведення судово-товарознавчої експертизи відсутні.
Питання по речовому доказу велосипеду синього кольору із надписом "Аист" вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ст. 374 - 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - велосипед синього кольору із надписом "Аист", який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 під розписку - залишити їй за належністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1