Провадження № 11-сс/4820/59/18
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову слідчого про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що у ст.303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень (постанов), дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Серед вказаного переліку відсутня постанова слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні. Клопотання в частині повернення ОСОБА_8 вилученого під час обшуку майна є похідним від вимоги про скасування постанови про визнання майна речовим доказом. Крім того скаржник безпідставно посилається на ст.303 КПК України щодо вимоги про повернення тимчасово вилученого майна, оскільки належним способом захисту в даному випадку є звернення з клопотанням про скасування арешту з майна, а не скасування постанови про визнання його речовим доказом, так як саме така постанова є однією з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою направити скаргу слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду для продовження розгляду по суті.

При цьому вказує про незаконність постанови слідчого про визнання вилученого в ході обшуку 03 жовтня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_8 майна, речовими доказами, приєднання до кримінального провадження та його передачі на зберігання. Обшук та вилучення належних ОСОБА_8 речей відбувся з грубим порушенням вимог КПК України, без відеофіксації, їх опису у протоколі.

Вилучені на підставі ухвали слідчого судді під час обшуку речі, які незазначені в ухвалі слідчого судді та не мають будь-якого відношення до розслідуваної справи, визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження до вирішення питання слідчим суддею про їх арешт.

Подана в інтересах ОСОБА_8 скарга серед інших вимог містила і вимогу про негайне повернення ОСОБА_8 тимчасово вилученого у нього під час обшуку майна. Розгляд такої скарги передбачений положеннями ч.1 ст.303 КПК України.

Твердження слідчого судді про те, що ст.303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень (постанов), дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування спростовуються правовим висновком зробленим Великою палатою Верховного Суду України у постанові від 23.05.2018 р. про те, що в разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності посилаючись на приписи ч.4 ст.309 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.2 КПК України.

Мотивувальна частина ухвали слідчого судді суперечить її резолютивній частині, оскільки в мотивувальній частині ухвали слідча суддя вирішила скаргу по суті, а в резолютивній відмовила у відкритті провадження щодо усіх вимог.

Слідча суддя взагалі не обґрунтувала відмову у відкритті провадження щодо вимог скарги про незаконність постанови слідчого про передачу тимчасово вилученого під час обшуку майна на зберігання до кімнати зберігання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 22 жовтня 2018 року звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, у якій просив визнати незаконною та скасувати постанову слідчого 1-го відділу СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про визнання речовими доказами вилучених в ході обшуку 03 жовтня 2018 року у ОСОБА_8 предметів, приєднання їх до кримінального провадження №0005552 та передання на зберігання до кімнати зберігання Хмельницького ВП та зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_8 вилучене під час обшуку майно.

В скарзі зазначається, що слідчий ОСОБА_9 не дочекавшись рішення слідчого судді про арешт вилученого в ході обшуку майна, постановою від 04.10.2018 р. визнав це майно речовими доказами у кримінальному провадженні №0005552. Крім того сам обшук 03.10.2018 р. відбувся з численними порушеннями, а майно, яке визнано речовими доказами не входить до переліку майна в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду правильно вказав в ухвалі, що в ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень (постанов), дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Оскільки серед вказаного переліку відсутня постанова слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні, а скарга в частині повернення ОСОБА_8 вилученого під час обшуку майна є похідною від вимоги про скасування постанови про визнання майна речовим доказом, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 .
Також слідчий суддя в ухвалі від 23.10.2018 р. обґрунтував чому відповідно до ч.1 ст.303 КПК України не підлягає розгляду зазначене в скарзі клопотання про негайне повернення ОСОБА_8 вилученого під час обшуку 03.10.2018 р. майно.
За таких обставин безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , про те, що розгляд скарги в частині вимоги про негайне повернення ОСОБА_8 тимчасово вилученого у нього під час обшуку майна, передбачений положеннями ч.1 ст.303 КПК України.

Крім того колегія суддів зауважує, що відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся із скаргою про визнання незаконною та скасування постанови слідчого про визнання речовими доказами вилучених в ході обшуку 03 жовтня 2018 року у ОСОБА_8 предметів, приєднання їх до кримінального провадження №0005552, передання на зберігання до кімнати зберігання Хмельницького ВП та зобов`язання слідчого негайно повернути ОСОБА_8 вилучене під час обшуку майно.

Із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, і відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена, захисник ОСОБА_8 до суду не звертався.

Необґрунтованими є твердження в апеляційній скарзі про те, що мотивувальна частина ухвали слідчого судді суперечить її резолютивній частині, оскільки слідчий суддя прийняв судове рішення про відмову у відкритті провадження на підставі ст.ст.303, 304 КПК України. Скарга по суті слідчим суддею не вирішувалася.

Слідчим суддею прийнята ухвала, передбачена нормами Кримінального процесуального Кодексу України, тому не спростовують висновків слідчого судді посилання захисника ОСОБА_8 на правовий висновок зроблений Великою палатою Верховного Суду України у постанові від 23.05.2018 р.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23.10.2018 року є законною і підстави для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову слідчого про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: