Справа № 539/4570/18
Провадження № 1-кс/539/1679/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11. 2018 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
В обґрунтування клопотання зазначено, що накладення арешту на технологічне обладнання необхідне для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, для збереження інформації та для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання, пояснила, що на сайті «Інспекційний портал» помилково зазначена адреса : АДРЕСА_3 , в той час як перевірка проводилась за адресою: АДРЕСА_1 .
Представники власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що у ФОП ОСОБА_8 є всі дозволи, об`єкт прийнятий в експлуатацію, земельна ділянка перебуває в оренді, а тому автогазозаправочний пункт працює законно.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників, приходжу до наступного висновку.
Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
В обгрунтування необхідності накладення арешту слідчим в клопотанні зазначене наступне.
Невідомими особами у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, на земельних ділянках в промисловій та житловій зонах у Лубенському районі, самовільно встановлено та в подальшому розпочато експлуатацію автозаправних пунктів.
Так, за адресою: АДРЕСА_1 невстановлені особи в порушення вимог чинного протипожежного, екологічного, архітектурно-будівельного та трудового законодавства встановили автогазозаправний пункт, який безперервно експлуатується та створює загрозу навколишньому середовищу, а також людям, які проживають в навколо цієї АГЗС.
Відповідно до НАПБ Б.03.002-2007 «Норми визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», автозаправні станції відносяться до вибухопожежних категорій зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою, тому подальша їх експлуатація може призвести до загибелі та травмування людей в разі виникнення аварії або надзвичайної ситуації техногенного характеру.
Отже, в роботі АГЗС допущено значну кількість порушень, як у сфері пожежної безпеки (відсутність пожежної сигналізації, у зв`язку з чим неможливо запобігти небезпечним ситуаціям, через які можуть настати значні збитки чи людські жертви), так і щодо правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою (працівники АЗГС не пройшли необхідних навчань та інструктажів, не компетентні діяти в разі виникнення надзвичайних ситуацій, що може призвести до людських жертв), за фактом чого проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, встановлено, що право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за Лубенською міською радою.
Таким чином, невстановлені особи, порушуючи правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, встановили автозаправну станцію у АДРЕСА_1 , чим створили реальну загрозу загибелі людей та настання інших тяжких наслідків.
23.11.2018 до чергової частини Лубенського ВП за телефоном «102» надійшла заява про те, що на АГЗСза адресою: АДРЕСА_1 відсутній автозаправник.
23.11.2018 з метою припинення протиправної діяльності, пов`язаної із грубим порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, а також з метою отримання відомостей щодо нецільового використання земельної ділянки, самовільного встановлення споруд для здійснення господарської діяльності з продажу скрапленого газу проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 на території АГЗП, що належить ФОП ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено технологічне обладнання, призначене для приймання, зберігання скрапленого газу та заправлення ним автотранспорту, а саме: ємність без маркувальних позначень, герметичну, призначену для зберігання скрапленого газу та обладнання, призначене для заправлення автотранспорту без маркувальних позначень.
Як зазначає слідчий, технологічне обладнання , призначене для приймання, зберігання скрапленого газу та заправлення ним автотранспорту, а саме: ємність без маркувальних позначень, герметична, призначена для зберігання скрапленого газу та обладнання призначене для заправлення автотранспорту без маркувальних позначень, являються засобами вчинення злочину та використовувалися для незаконного здійснення господарської діяльності з продажу скрапленого газу та використання у власних, корисливих мотивах в той час, як вказані дії створюють загрозу загибелі людей.
Вважаю за необхідне зауважити, що клопотання про арешт вищевказаного майна подане в рамках кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, а тому незрозуміла мотивація клопотання слідчим щодо використання обладнання для незаконного здійснення господарської діяльності з продажу скрапленого газу та використання у власних, корисливих мотивах в той час, як вказані дії створюють загрозу загибелі людей. До того ж, представниками власника майна в судовому засіданні надано документи, які спростовують таке твердження слідчого, а саме: акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкту автогазозаправочного пункту по АДРЕСА_4 в експлуатацію, дозвіл Управління Держпраці у Полтавській області від 08.09.2017 року на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки за адресою: АДРЕСА_1 , зі строком дії до 07.09.2022 року; дозвіл Управління Держпраці у Полтавській області від 08.09.2017 року на виконання роботи підвищеної небезпеки за місцем виконання: АДРЕСА_1 , зі строком дії до 07.09.2022 року, договір оренди землі від 15.12.2015 року, в якому зазначено, що земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна АГЗС, зареєстрований у встановленому законом порядку.
Підставою для накладення арешту на тимчасове вилучене майно слідчий вказує порушення, які були виявлені під час перевірки Лубенським районним відділенням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Полтавській області АГЗП ФОП ОСОБА_7 .
З цього приводу зауважую, що згідно роздруківки з сайту «Інспекційний портал» в період з 05.06.2018 року по 21.05.2018 року проводилась перевірка суб`єкта господарювання ОСОБА_7 за місцем провадження господарської діяльності АДРЕСА_3 , а тому незрозуміло яке відношення вказана перевірка має до тимчасово вилученого майна за адресою АДРЕСА_1 .
До клопотання додано витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що працівниками Лубенської місцевої прокуратури в ході об`їзду піднаглядної території виявлено порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а саме на п`яти автозаправних комплексах у Пирятинському районі та на трьох у м. Лубнах Полтавської області. Тобто, дане клопотання подане саме в рамках цього кримінального провадження, однак доказів того, що АГЗС за адресою: м. Лубни, вул. Індустріальна, 2А є однією з трьох автозаправних комплексів у м. Лубнах, на якому працівники прокуратури виявили порушення в ході об`їзду піднаглядної території, не надано.
Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає, що слідчим не була доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який йдеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту. В даному випадку обмеження права власності є не співрозмірним завданням кримінального провадження.
За правилами ст.169 Кримінального процесуального кодексу України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Керуючись ст. ст. 169-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1