У Х В А Л А

09 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4

представника законного представника малолітньої потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні усну заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про відвід законному представнику потерпілої ОСОБА_4 та представнику законного представника потерпілої адвокату ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
У судовому засіданні до початку розгляду справи по суті захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 усно заявлено відвід законному представнику потерпілої ОСОБА_8 та представнику законного представника потерпілої адвокату ОСОБА_5 .

Відвід законному представнику заявлено у зв`язку з тим, що ні слідчим, ні судом ОСОБА_4 не було залучено до участі у справі як законного представника, а документи, які підтверджують її процесуальний статус у справі відсутні. Як наслідок, на думку захисника, адвокат ОСОБА_5 також є не повноважною особою у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 не є особою яка має статус законного представника та крім того вважає, що законний представник не може користуватись послугами представника у судовому провадженні.

Законний представник та її представник проти задоволення заяви про відвід заперечують, посилаючись на ту обставину, що залучення законного представника та представника було здійснено у спосіб та у порядку передбаченому законом.

Прокурор проти задоволення заяви про відвід заперечує посилаючись на ту обставину, що законний представник була залучена постановою слідчого від 18.07.2018 року та вона також має право скористуватись послугами представника.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до параграфу №6 глави 3 КПК України, яка регулює вирішення питання про відводи, визначається, що відводи у кримінальному (судовому) провадженні за наявності визначених законом підстав можуть бути заявлені слідчому судді, судді або присяжному (ст. 75 КПК України), прокурору, слідчому (ст. 77 КПК України), захиснику, представнику (ст. 78 КПК України), спеціалісту, представнику персоналу органу пробації, перекладачу, експерту, секретарю судового засідання ( ст. 83 КПК України).

Чинний КПК України не наділяє учасників кримінального (судового) провадження правом заявляти відводи законному представнику потерпілого, а тому заява захисника про відвід законного представника малолітньої потерпілої не підлягає задоволенню, як така, що заявлена всупереч вимогам норм Кримінального процесуального Кодексу України.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до 4 ст. 44 КПК України у разі, якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, зазначених у частині другій цієї статті.

Захисником не наведено суду жодних фактичних даних, які б свідчили, що інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Водночас як видно з Розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження доданого до обвинувального акту, у п. 7 слідчим зазначено процесуальний документ постанову від 18.07.2018 року про залучення законного представника потерпілого. З огляду на заперечення захисника, щодо огляду судом даного процесуального документу з метою перевірки вмотивованості заявленого відводу суд даний процесуальний документ не оглядав.

Виходячи з тих обставин, що захисником, будь-яких конкретних даних, які б ставили під сумнів або спростовували процесуальний статус законного представника суду не наведено, особа законного представника встановлена секретарем судового засідання, її процесуальний статус зазначено у обвинувальному акті, та у реєстрі міститься посилання на постанову слідчого про залучення законного представника, у суду відсутні будь-які підстави сумніватись у процесуальних повноваженнях законного представника.

Вирішуючи питання про відвід представника адвоката ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КПК України питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 КПК України законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг

Виходячи з вищезазначених норм суд приходить до висновку, що законний представник потерпілого має право мати представника в судовому провадженні.

Жодної з підстав для відводу представника, передбачених ст. 78 КПК України, захисником не наведено та на вказану норму у своїй усній заяві захисник не посилається.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути мотивованим.

Із усної заяви видно, що відвід учасникам судового провадження заявлено немотивовано з надуманих підстав, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44,56, 59, 75-81 КПК України суд,

постановив:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про відвід законному представнику потерпілої ОСОБА_4 та представнику законного представника потерпілої адвокату ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1