Справа № 294/1753/18
Провадження № 1-кп/282/68/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 рокусмт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими,

ВСТАНОВИВ:
Любарський районний суд Житомирської області здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 19.10.2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000196 від 29.04.2017 року, а також висновку експерта №3/1067 від 15.12.2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000196 від 29.04.2017 року.

У обґрунтування клопотання посилався на те, що 19.10.2017 року у даному кримінальному провадженні проведено слідчий експеримент з водієм ОСОБА_8 про що складено відповідний протокол проведення слідчого експерименту, на підставі якого призначено та проведено судову авто-технічну експертизу. Однак, ОСОБА_8 , як встановлено в ході досудового розслідування не був навіть свідком даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Статтею 87 КПК України встановлені підстави визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості, зокрема, порушення права особи на захист.

Зміст права на захист викладено у ст.20 цього Кодексу.

Жодна із наведених у клопотанні про визнання доказу недопустимим обставин не підпадає під перелік підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.10 ст.102 цього Кодексу висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Суд бере до уваги, що докази, які просить визнати недопустимими захисник, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і тому вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Керуючись ст. ст. 87, 89, 94, 102, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимими протоколу слідчого експерименту від 19.10.2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000196 від 29.04.2017 року, а також висновку експерта №3/1067 від 15.12.2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000196 від 29.04.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1