Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1118/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2019 року м.Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 01 листопада 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ АТП «Автотехніка» інструктор, раніше судимий, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене заступником начальника відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою офіційно не працевлаштованою, з метою незаконного збагачення, тобто одержання грошових коштів злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дійспільно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вимагали від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 передачі майна, що супроводжувалось насильством небезпечним для життя та здоров`я, а саме: на початку квітня 2018 року не встановленні особи, таємно проникли до домоволодіння ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_2 звідки викрали документи на даний будинок, документи на дачу, що за адресою: АДРЕСА_3 , документи на земельні ділянки (паї), які останній збирав для переоформлення спадщини, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 . Після чого, через декілька днів, до хати увірвались група осіб чоловічої статті, до складу якої входили ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , які почали наносити ОСОБА_13 тілесні ушкодження та посадивши за стіл, під тиском та погрозами, та нанесенням тілесних ушкоджень змусили написати 5 боргових розписок на загальну суму 25000 доларів США, та попередили останнього, якщо він повідомить про дану подію до поліції, то вони його вб`ють.

В травні 2018 року, до ОСОБА_13 завітали ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та погрожуючи фізичною розправою, нагадали ОСОБА_13 про борг та повідомили останньому, що йому потрібно з`їздити в м. Черкаси для того, щоб зустрітися з людьми яким він заборгував. В подальшому через деякий час ОСОБА_13 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 поїхали в м. Черкаси, де на площі «Дружби народів» зустрілись з ОСОБА_8 , який погрожуючи фізичною розправою, повідомив ОСОБА_13 , що потрібно віддати борг.

10 вересня 2018 року ОСОБА_13 під супроводом ОСОБА_11 та ОСОБА_10 поїхав в м. Черкаси, де у нотаріуса ОСОБА_11 віддав ОСОБА_14 паспорт громадянина України на його ім`я, а ОСОБА_10 передав нотаріусу документи на майно, які викрадені на початку квітня 2018 з домоволодіння ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_13 , під тиском та погрозами, підписав довіреність на ОСОБА_9 , згідно якої останній може розпоряджатися даним майном. В подальшому ОСОБА_13 , примусово, під тиском ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виселено з власного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 та заселено невідому ОСОБА_13 особу. ОСОБА_9 маючий доручення від ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_8 та іншими членами групи ведуть активний пошук покупця на майно ОСОБА_13 .

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання), поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_13 , протоколами впізнання ОСОБА_13 осіб, що вимагали від нього грошові кошти та змушували підписувати боргові розписки та довіреність на ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий просить обрати щодопідозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з поміщенням до СІЗО м. Черкаси, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу і просили його задовольнити. Крім того прокурор зазначив ,що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч.2ст.189,ч4ст.189,ч.3ст.289 КК України,справа знаходиться в провадженні судді ОСОБА_15 .. В даний час не обрано міру запобіжного заходу,було тримання під вартою та змінено на цілодовоий домашній арешт за станом здоров`я.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вважає підозру не обґрунтованою. Також зазначив, що потерпілий в даному кримінальному провадженні також судимий. Об`єктивних доказів по справі не має. Попередня змова відсутня та ніякими доказами не підтверджена,ризиків не наведено,даних про те що підзахисний буде переховуватися від слідства не має. На обрання міри запобіжного заходу з`явився до суду ,позитивно характеризується за місцем роботи,має малолітню дитину.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК).

Суд вважає, що органом досудового розслідування не конкретизовано , у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави , а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на інших співучасників злочину, свідків,потерпілих, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

До того ж, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, ,на утриманні має малолітню дитину, в свідоцтві про народження дитини ,батьком записано зі слів матері, по місцю проживання характеризується посередньо,по місцю роботи позитивно,раніше судимий.

Відповідно доч.4п.1 ст.183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадження,тому що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам належної процесуальної поведінки підозрюваного.

А тому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення вищевказаної Конвенції, дані про особу, слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з застосування заборони підозрюваному залишати домоволодіння АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати домоволодіння АДРЕСА_1 .
На підставі ч.5 ст.194 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2)повідомляти слідчого, прокурора та суд, в залежності від стадії процесу, про залишення меж місця проживання населеного пункту та Черкаської області ;
3)утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні, а також іншими особами, яких визначить слідчий;
4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 08 квітня 2019 року включно.
Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 12.02.2019року о 08год.30хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1