Дата документу 09.04.2019 Справа № 554/7308/18
Провадження № 1-кс/554/5362/2019
У Х В А Л А
про тимчасовий доступ до речей і документів

09 квітня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 . про тимчасовий доступ до речей і документів, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003013 від 25.11.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із вище зазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.
В провадженні слідчого відділу Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області зареєстровано матеріали кримінального провадження за № 0003013 від 25 листопада 2017 року, кваліфіковане за ч 1 ст. 190 КК України.

25.11.2017 року до чергової частини ВП № 1 Полтавського ВП надійшов письмовий рапорт від працівників ДОП СП ВП № 1 Полтавського ВП про те, що невстановлена особа вчинила щодо гр. ОСОБА_4 жительки АДРЕСА_1 шахрайські дії з приводу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (ЄО № 22787 від 25.11.2017 року).

Допитана в якості свідка, ОСОБА_4 , повідомила наступне, що разом з чоловіком, ОСОБА_5 була придбана квартира АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 за довіреністю. Між ними було укладено договор купівлі-продажу від 14.07.2000 року, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 14.07.2000 року за № 1758. Влітку 2007 року (приблизно в серпні 2007 року) прийшовши до своєї квартири разом з чоловіком, виявили, що не можу в неї потрапити, так як ключі не відкривали дверного замка. Згодом виявилось, що власником їх квартири є вже інша особа. Було встановлено, що колишній власник ОСОБА_7 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 і вже від 22.03.2007р. заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави (суддя: ОСОБА_9 ) позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . Про позовну заяву ОСОБА_7 ОСОБА_4 не знала, жодних документів із суду по пошті отримувала, тому не могла своєчасно вплинути законним способом на винесення рішення. За допомогою адвоката було подано заяву про перегляд заочного рішення і ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.11.2007 року заочне рішення скасовано. Також було встановлено, що після винесення ІНФОРМАЦІЯ_1 заочного рішення від 22.03.2007 року неодноразово проведено продаж спірної квартири, а саме 18.06.2007 року ОСОБА_10 по дорученню від імені ОСОБА_7 продано ОСОБА_11 ; 22.06.2007р. ОСОБА_11 продала ОСОБА_12 ; 06.09.2007 року останній продав квартиру ОСОБА_13 . Тобто, ОСОБА_10 отримавши від ОСОБА_7 довіреність на право представляти його інтереси з питань продажу квартири, організував злочинну схему з перепродажу квартири за змовою з іншими особами. Під час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2008 році (суддя: ОСОБА_9 ) було винесено окрему ухвалу з приводу не встановлення в ході судового слідства правових підстав та посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою, якої було знято арешт зі спірної квартири АДРЕСА_2 та направлено дану ухвалу Прокурору Октябрського району м. Полтави для вивчення вказаного питання та надання йому правової оцінки. Так, в якості свідка до ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2008 році викликався колишній слідчий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 , підпис якого знаходився на постанові про зняття арешту на майно. Дана особа, повідомила, що особисто не подавала документи для зняття арешту з квартири до ІНФОРМАЦІЯ_5 та не підписувала вищевказану постанову. В ході розгляду даної справи було встановлено, що саме ОСОБА_10 звертався з заявою на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 про надання дозволу на зняття арешту зі спірної квартири. Тобто він міг бути причетним до незаконного знаття арешту та підробки документів, а саме - постанови про зняття арешту на майно.

Після прийняття заочного рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.2007 року, ОСОБА_7 (якого поновлено в правах власника), було видано доручення на ім`я ОСОБА_10 на представлення його інтересів та продажу спірної квартири. В ході розгляду цивільної справи було встановлено, що саме ОСОБА_16 приймав безпосередню участь у знятті арешту зі спірної квартири в червні 2007 року, дана особа працюючи директором агентства нерухомості (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 ») організовувала швидкий продаж квартири наступному власнику ОСОБА_11 (яка була підлеглою ОСОБА_10 , так як працювала в даному агентстві нерухомості) та давав власні кошти на придбання даної квартири ОСОБА_11 , будучи при цьому її довіреною особою.

Із заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 06.10.2017 року встановлено, що під час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1 (суддя: ОСОБА_9 ) було винесено окрему ухвалу від 25.11.2008 року по справі №2-11/07, №2-2552/08 з приводу не встановлення в ході досудового слідства правових підстав посадової особи слідчого ІНФОРМАЦІЯ_8 за заявою, якої було знято арешт зі спірної квартири АДРЕСА_2 . Документи про зняття арешту з вказаної квартири подавалися через Першу полтавську державну нотаріальну контору.

На підставі вищевикладеного на даний час виникла необхідність в отриманні документів які перебувають у володінні в ІНФОРМАЦІЯ_9 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , а саме документів на підставі яких проводилося зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 в 2007 році.

Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити повністю.
Суд, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Стаття 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Судом встановлено, що упровадженні слідчого відділу Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області зареєстровано матеріали кримінального провадження за № 0003013 від 25 листопада 2017 року, кваліфіковане за ч 1 ст. 190 КК України.
25.11.2017 року до чергової частини ВП № 1 Полтавського ВП надійшов письмовий рапорт від працівників ДОП СП ВП № 1 Полтавського ВП про те, що невстановлена особа вчинила щодо гр. ОСОБА_4 жительки АДРЕСА_1 шахрайські дії з приводу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (ЄО № 22787 від 25.11.2017 року).

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суть клопотання, суд дійшов до висновку про наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних, що дають підстави вважати, що вищевказані документи, питання по яких ставиться в клопотанні органом досудового слідства, містять дані, що мають значення для встановлення істини, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню. Отримати інформацію в інший спосіб неможливо.
Однак, вимога слідчого про «вилучення оригіналів документів» задоволенню не підлягає, оскільки ним не доведено, що таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
З урахуванням наведеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Особа, зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана згідно з ч. 1 ст. 165 КПК надати тимчасовий доступ до визначених в ухвалі речей або документів особі, вказаній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40, 107, 110, 131, 132, 159-166 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Надати слідчому Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю зробити їх копію,а саме до документів на підставі яких в 2007 році було знято арешт з квартири АДРЕСА_2 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

В решті клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовийдоступ до речей та документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл про проведення обшуку згідно з положеннями кримінально-процесуального кодексу України з метою відшукування та вилучення зазначених документів.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду, передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1