У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_8 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0012993, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2018, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який є інвалідом ІІІ групи, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей (сини Ростислав та Ілля, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0012993 від 14.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої заборонено «амфетамін» та особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, придбав їх у невстановленої досудовим розслідуванням особи, які став зберігати за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту.

Також, в обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено що в подальшому, 14.11.2018 року в період часу з 01:40 год. по 02:45 год., за адресою: АДРЕСА_3 , в ході санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.10.2018, у ОСОБА_6 виявлено та вилучено 163 поліетиленових пакетиків, всередині яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що являється психотропною речовиною «амфетамін» 3 поліетиленових пакетики, всередині яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, 1 згорток з фольги з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс.

Канабіс, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів", "Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено" в "Таблиці І", є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Як зазначив слідчий в клопотанні у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту, а також збуті психотропної речовини та особливо небезпечної наркотичної речовини, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

14 листопада 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КПК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який вчинив тяжкий злочин, що повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Крім того, слідчий вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 покладається на необхідність запобігання спробам впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підозрюваний та його захисники проти клопотання заперечували та просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність доказів щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, на необґрунтованість підозри та на відсутність ризиків.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 14 листопада 2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

14 листопада 2018 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14 листопада 2018 року, часом фактичного затримання ОСОБА_6 є 02:45 год. 14 11.2018 року.

16 листопада 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст. 184 КПК України та не містить виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Разом з тим, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено, що надані стороною обвинувачення докази обставин, викладених у клопотанні, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Крім того, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не було встановлено достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, і що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст.184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, однак, посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, в клопотанні відсутні. Крім того, в клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності застосування ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою за вчинення ним дій, у яких він підозрюється, а саме з метою збуту психотропної речовини та особливо небезпечної наркотичної речовини.

Крім того, слідчим в клопотанні та прокурором під час розгляду не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, підстави для застосування ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За таких обставин слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, а клопотання залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 206, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання заступника начальника СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_8 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0012993, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2018, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1