1Справа № 335/2856/19 1-кс/335/1943/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, яку в подальшому двічі доповнив, на бездіяльність службових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначив, що 04.03.2019 року він звернувся до прокуратури Запорізької області із повторною заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, старшим слідчим прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 при закритті кримінального провадження за № 0000126 від 25.10.2017 року.
13.03.2019 року ним було отримано листа, а саме відповідь начальника відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 07.03.2019 року за № 15-5966-13, з якої вбачається, що його заяву про вчинення кримінального правопорушення було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь для подальшого розгляду.
Враховуючи те, що його заява про вчинення кримінального правопорушення безпідставна не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_3 , з урахуванням уточненої скарги, просив слідчого суддю:
1) скасувати рішення прокуратури Запорізької області в особі ОСОБА_5 , з якого він вбачає, що його заяву про вчинення кримінального правопорушення не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань;
2) зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Запорізької області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування,
3) зобов`язати повноважених осіб прокуратури Запорізької області надати документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення у Єдиний реєстр досудових розслідувань;
4) зобов`язати повноважених осіб прокуратури Запорізької області у встановленому законом порядку і строки, повідомити про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав з підстав, які викладені в ній, просив скаргу задовольнити.

Прокуратура Запорізької області належним чином повідомлялась про день, час та місце слухання справи, в судове засідання представник не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, заперечень не надав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду справи.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).
Заслухавши доводи заявника, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.
При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності прокурора, слідчого під час досудового розслідування, суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.
При цьому, в ст. 22 і ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються, не можуть бути скасовані або обмежені, і не є вичерпними.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом. Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.
Згідно зі ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.
Як встановлено судовим розглядом, 04.03.2019 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України старшим слідчим відділу прокуратури Запорізької області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 при закритті кримінального провадження за № 0000126 від 25.10.2017 року.
Згідно копії заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, остання була отримана прокуратурою Запорізької області 04.03.2019 року та зареєстрована за вхідним номером 153.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених працівником правоохоронного органу.
Отже, заявник звернувся до Прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення злочину працівником правоохоронного органу, а саме старшим слідчим прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , з порушенням правил підслідності.
Заяву ОСОБА_3 від 04.03.2019 року в межах повноважень, начальником відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 було передано (перенаправлено) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підтверджується листом прокуратури Запорізької області від 07.03.2019 за № 15-5966-13.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.
Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги. Разом з тим, прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначені правові норми статей не містять.
За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення та знаходиться орган досудового розслідування, з врахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України.
Зі змісту скарги та пояснень, наданих в судовому засіданні заявником ОСОБА_3 вбачається, що ним оскаржується бездіяльність службових осіб прокуратури Запорізької області, які не внесли відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до його заяви від 04.03.2019 року.
Однак заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 була подана ним до Прокуратури Запорізької області із порушенням підслідності.
На підставі викладеного, норми КПК України відносять повноваження щодо розгляду заяв про вчинені кримінальні правопорушення працівниками правоохоронних органів до юрисдикції Державного бюро розслідувань.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що органом прокуратури правомірно була здійснена передача заяви ОСОБА_3 до територіального підрозділу ДБР.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його скарги.
Керуючись ст.ст. 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 22 березня 2019 року.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2019 року.

Слідчий суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1