Дата документу 21.11.2018 Справа№ 328/3065/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/630/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/3065/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 15 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгант республіки Азербайджан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 6 місяців арешту. На підставі п «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого звільнено від відбування покарання,

встановила:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він 13.10.2016 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , де він перебував в гостях по запрошенню ОСОБА_9 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів, зі столу у вказаній кімнаті таємно повторно викрав планшет «Леново А3300» з кришкою білого кольору вартістю 500 грн., який належав потерпілій ОСОБА_9 , спричинивши останній матеріальний збиток на вищезазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК у виді 6 місяців арешту. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому до нього не могла бути застосована амністія.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити вирок без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

ВинуватістьОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році», є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до вимог п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 неодноразово був судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, і судимості за них не погашені та не зняті, відповідно до закону, зокрема:
- 30.04.2013року Вільнянським райсудом Запорізької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 31.07.2013 року Токмацьким райсудом Запорізької області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році».

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченомуОСОБА_7 максимального покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки, не дивлячись на те, що останній був неодноразово судимим та характеризується негативно за місцем проживання, він в скоєному щиросердно розкаявся, активно сприяв органам досудового слідства в розкриттю злочину, має неповнолітнього сина, обтяжуючи покарання обвинуваченого обставини відсутні, а тому колегія суддів з урахуванням незначного розміру вкраденого (500 грн.), вважає необхідним призначити обвинуваченомупокарання у виді 3 місяців арешту, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арешту).

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що ОСОБА_7 тримався під вартою з 10.11.2017 року по 15.12.2017 року включно, колегія суддів зараховує йому цей строк з розрахунку один день тримання під вартою за два дні арешту.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 15 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 в цій справі в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 10.11.2017 року по 15.12.2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні арешту.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: