печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1041/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 , про накладення арешту із забороною володіння, розпоряджання та користування на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000040 від 31.07.2018, яке вилучено у ході проведення обшуку від 10.01.2019 у період часу з 09 год. 28 хв. до 23 год. 06 хв.., нежитлового приміщення будівлі ТОВ «Іскра»., за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 112: грошові кошти у сумі 17 000 грн., а саме: купюри номіналом по 200 грн. у кількості 85 шт.; ноутбук HP 62205A№HMW із зарядним пристроєм та флеш накопичувачем Hi ravi 4 GB.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000040 від 31.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч.4 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заслухавши думку прокурора, адвоката, дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України, на думку слідчого судді, прокурором в клопотанні та під час судового засідання належним чином не обґрунтовано підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, відповідність майна, на яке необхідно накласти арешт, критеріям передбаченими ч. 2 ст. 167 КПК України, необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку тим, що належним чином не було обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1