Справа № 182/5892/18
Провадження № 1-кп/0182/762/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2018 за № 0002235 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, який зареєстрований у АДРЕСА_3 , мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, раніше судимий:
- 19.07.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 14.07.2018 приблизно о 18.30 год., проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_6 , побачили металеві секції на огорожі вищевказаного домоволодіння та в цей часу у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на умисне таємне викрадання чужого майна. Реалізуючи свій спільний злочинний намір ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , групою осіб, скориставшись відсутністю власника домоволодіння та інших громадян, з огорожі вищевказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу, діючи умисно за попередньою змовою, групою осіб з корисливих мотивів таємно, а ОСОБА_4 й повторно, викрали металеву секцію у вигляді звареного між собою кутовика 45x45 мм, розміром 2x2.2 м, ринкова вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 341 від 26.07.2018 складає - 661,50 коп., чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що з потерпілою раніше знайомий не був. 14.07.2018 у другій половині дня вони разом з ОСОБА_4 проходили по вул. Довгалівська у м. Нікополі. Побачили будинок, в якому ніхто не живе і який вже розбирають. Так як у них дома поламані двері, він запропонував ОСОБА_4 забрати цю хвіртку, щоб за її допомогою відремонтувати двері. ОСОБА_4 погодився. Вони зняли хвіртку і понесли її на пункт приймання металобрухту, щоб поміняти на інший метал, а потім відремонтувати двері. В районі гаражів їх зупинив наряд поліції. Вину свою визнає, у скоєному розкаюється, запевнив суд, що такого більше не повториться.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 14.07.2018 разом зі ОСОБА_3 вони поверталися з пляжу, йшли по АДРЕСА_2 . Проходили мимо будинку, в якому ніхто не живе і який вже розбирають. Побачили металеву ржаву хвіртку. Вирішили її зняти, щоб відремонтувати двері у будинку, де вони живуть. Зняли хвіртку і понесли її на приймальний пункт. Дорогою їх зупинив наряд поліції. Вину свою визнає, у скоєному розкаюється, запевнив суд, що такого більше не повториться. Просить не позбавляти його волі, він зробив належні висновки.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
-Дії ОСОБА_4 , мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.
Також суд ураховує обставини справи; особи винних. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий (а.п. 78). Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічний корисливий злочин, судимість в установленому законом порядку не погашена. Обидва обвинувачені не працюють. Не мають стійких соціальних зв`язків. Мають постійне місце проживання, за місцем проживання обидва обвинувачені характеризуються посередньо (а.п. 77, 83), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають (а.п. 75-76, 81-82).
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, для обох обвинувачених, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденої секції огорожі у вигляді зварених кутовиків та передачу її співробітниками поліції потерпілій, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинувачених, завдяки діям працівників поліції.
Також судом ураховується те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, в період звільнення від відбування покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обом обвинуваченим покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано їх дії, у виді позбавлення волі. А стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 то на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2016.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинувачених не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ по справі:
- металеву секцію у вигляді звареного між собою кутовика 45х45 мм, розміром 2х2,2, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Також суд вважає необхідним стягнути солідарно з обвинувачених процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, на суму 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2016, таким чином остаточно покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 місяць.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ по справі:
- металеву секцію у вигляді звареного між собою кутовика 45х45 мм, розміром 2х2,2, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1