Справа № 603/179/19
Провадження № 1-кп/603/79/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000021 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2019 року,
про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гончарівка Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, освіти середньої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
за участю:
обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
18.02.2019 року близько 08 год. 20 хв., по місцю спільного проживання в приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: с.Гончарівка Монастириського району Тернопільської області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір направлений на умисне вчинення інших насильницьких дій ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, ОСОБА_3 умисно штовхнула двома руками в ділянку плечей ОСОБА_4 .
Внаслідок вчинення умисних насильницьких дій ОСОБА_3 ОСОБА_4 відчула фізичну біль, проте будь-яких тілесних ушкоджень не отримала.
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, визнала повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують її вину, а також вказала, що щиро жалкує про вчинене.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, вияснивши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою та закриття кримінального провадження №0000021 внесеного до ЄРДР 19.02.2019 року.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягала щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням, оскільки обвинувачена попросила у неї пробачення та відшкодувала їй матеріальні витрати затрачені на ліки.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою на підставі ст. 46 КК України підтримала, просила його задовольнити.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим, що у передбачених законом випадках є підставою для закриття кримінального провадження.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за який законом передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, та який згідно ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальне правопорушення, що підтверджується вимогою на судимість від 11.03.2019 року №1091/111-2019 відповідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувалась, щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується за місцем проживання, примирилася з потерпілою та добровільно відшкодувала завдані нею збитки.
У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Отже особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, якщо 1) вона вчинила злочин вперше; 2) вчинене нею діяння належить до злочинів невеликої тяжкості або необережних злочинів середньої тяжкості; 3) злочин не є корупційним; 4) особа, яка вчинила злочин примирилася з потерпілим; 5) повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку, встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності; після вчинення злочину щиро покаялася, що проявилося в усвідомленні своєї вини у вчиненому злочині, щирому жалю щодо його вчинення та осуді своєї поведінки.
Обвинувачена ОСОБА_3 активно сприяла розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування надавала допомогу правоохоронним органам у встановленні обставин даного кримінального правопорушення.
Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 примирилася з потерпілою ОСОБА_3 , відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду за придбання ліків та публічно вибачилася перед нею.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , що передбачене ч. 1 ст. 126 КК України класифікується, як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
В зв`язку з вищевказаним суд дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б створювали перешкоди суду звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України.
Таким чином, проаналізувавши дані обставини суд дійшов висновку, що обвинувачену ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою та із закриттям кримінального провадження щодо неї.
Запобіжний захід обвинувачуваній ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст. 46, 284, 285, 286-288, 370, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження №0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2019 року за даним фактом закрити в зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1