Справа № 144/540/18
Провадження №11-кп/801/248/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою начальника Теплицького відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_6 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, громадянина України, українця, з професійною технічною освітою, неодруженого, працюючого на тимчасових заробітках, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 ,
раніше судимого
15.06.2017 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:
Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.10.2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З резолютивної частини вироку виключити вказівку при призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом складання покарань частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком покарання за попереднім вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року, яким ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.10.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом складання покарань частково приєднано до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за попереднім вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року, яким ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 286,00 грн. витрат на проведення експертизи.
Долю речових доказів визначено.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
19.03.2018 біля 23 год. ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна зайшов на територію належного ОСОБА_10 , жінці похилого віку, домоволодіння АДРЕСА_3 , відчинивши закриті на клямку вхідні двері, незаконно проник в приміщення сараю (підсобного приміщення), звідки умисно таємно повторно, з метою незаконного збагачення, здійснив крадіжку двох двотижневих козенят загальною вартістю 726 гривень, вийшов з господарства, викраденим у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду розміром 726 грн.; на даний час викрадене повернуто власнику; потерпіла до обвинуваченого претензій не має.
21.03.2018 біля 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна зайшов до належного ОСОБА_11 , жінці похилого віку, домоволодіння АДРЕСА_4 , відчинив закриті на клямку вхідні двері, незаконно проник в приміщення сараю (підсобного приміщення), звідки з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення таємно повторно викрав двох курок та двох півнів загальною вагою 10 кг за ціною 45 грн., загальною вартістю 450,00 грн., місце вчинення злочину залишив, викраденим у подальшому розпорядився на власний розсуд; своїми незаконними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 450 гривень; тушки двох курей потерпілій повернуті, претензій до обвинуваченого немає.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що неоспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його винуватості, вважає вирок суду стосовно ОСОБА_7 , таким що підлягає зміні в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 409, ст. 413 КПК України, оскільки, призначаючи покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України, суд обрав спосіб призначення остаточного покарання, який не передбачений нормами ст. 71 КК України, а саме складання покарань.
Неправильне застосування судом вимог ст. 71 КК України потягло за собою неправильне призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, захисника ОСОБА_9 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність , що тягне за собою зміну судового рішення, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.
Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не оспорюється.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
В дотримання ст.50, ст.65 КК України суд призначив покарання у межах установлених у санкції статей враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, якщо обвинувачений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 будучи засудженим за вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, до повного відбуття покарання вчинив новий злочин 19.03.2018 року, за який вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.10.2018 року його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання з застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
Однак, наявні підстави для зміни вироку через неправильне застосування ст.71 КК України.
Згідно роз`яснень, викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили
При цьому, виходячи з положень ст. 71 КК України та роз`яснень, що містяться у п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК ( 2341-14 ) до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком
Незважаючи на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та вимоги ст. 71 КК України вироком Гайсинського районного суду від 25.10.2018 року ОСОБА_7 , на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом складання покарань частково приєднано до покарання, призначеного за цим вироком, покарання за попереднім вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року, яким ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення на строк 4 роки 6 місяців, хоча в даному випадку суду необхідно було до покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком від 25.10.2018 року, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року.
У порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України та обрав спосіб призначення остаточного покарання, який не передбачений нормами ст. 71 КК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст.71 КК України потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.
Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.10.2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З резолютивної частини вироку виключити вказівку про призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом складання покарань частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком покарання за попереднім вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року, яким ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з іспитовим строком два роки.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 15.06.2017 року у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін
Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення. Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .
Згідно оригіналу: Суддя: