Справа № 274/2657/17
Провадження №1-кп/0274/175/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Бур"яна С.М.,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.06.2017 року за № 0000933 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, зі слів працюючогов магазині "Факстрот", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 09.07.1998 року Бердичівським міським судом за ст.ст. 140 ч. 3, 46-1, 44 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2) 02.12.1999 року Бердичівським міським судом за ст.ст. 140 ч. 2, 17 ч. 2, 140 ч. 2, 42, 43 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 01.03.01 звільнився умовно-достроково на 01 рік 04 місяці 27 днів;
3) 17.10.2002 року Бердичівським міським судом за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнився 03.06.05 умовно-достроково на строк 08 місяців 21 день,
4) 08.04.2016 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 115 ч. 2 п. 12, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 70 ч. 1 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 03.11.2016 року звільнився по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 11.06.2017 року приблизно о 12 год. 00 хв. разом із ОСОБА_5 перебував за місцем проживання останньої, що за адресою: АДРЕСА_3 . Зайшовши до коридору вказаної квартири, на тумбі ОСОБА_4 побачив мобільний телефон марки «Samsung SM-J320H» Galaxy J3 Duos, вартістю 1890 грн. 00 коп., споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та сумочку із гаманцем, в якому були гроші в сумі 1200 грн., належних ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , яка на той час пішла до однієї з кімнат квартири, ОСОБА_4 підійшов до тумби, де знаходився вказаний мобільний телефон, взяв та заховав його в кишеню своїх штанів, дістав з сумочки, яка також знаходилась на тумбі, гаманець, звідки вийняв гроші в сумі 1200 грн., які теж заховав до кишені штанів та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung SM-J320H» Galaxy J3 Duos, вартістю 1890 грн. 00 коп., спорядженого сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яка для потерпілої не становить матеріальної цінності та грошима в сумі 1200 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3090 грн..
Кримінальна відповідальність за злочин у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю. Суду повідомив, що з потерпілою вони знайомі з дитинства. 11.06.2017 року він зустрівся з потерпілою та її чоловіком, вживали спиртне. Потім пішли додому до потерпілої, там теж вживали спиртне. Скориставшись відсутністю потерпілої, він викрав мобільний телефон «Samsung SM-J320H» Galaxy J3 Duos, належний потерпілій, який лежав на тумбочці в коридорі, та гроші в сумі 1200 грн., які були в гаманці біля телефону. На другий день до нього прийшла міліція, знайшла в нього вимкнений мобільний телефон потерпілої та гроші. Телефон та гроші він потерпілій повернув. У вчиненому щиро розкаюється. Вчинив крадіжку, бо був в стані алкогольного сп"яніння. З того часу він змінив спосіб свого життя. Проживає з дружиною та її дитиною, офіційно працевлаштований в магазині "Факстрот", більше злочинів не вчиняє. Просить не позбавляти волі та надати йому змогу працювати і жити далі.
Потерпіла в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд провадження за її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має (а.п. 16).
Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд вважає винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю.
Дії ОСОБА_8 , які виразилися у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем реєстрації характеризується як особа, на яку скарг від сусідів не надходило, зі слів офіційно працевлаштований, одружений, проживає з дружиною та її дитиною, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, нових злочинів не вчиняв.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ступінь суспільної небезпеки злочинних дій обвинуваченого та санкцію кримінального закону, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який працює, одружений, проживає з дружиної та її дитиною, більше злочинів не вчиняв, наявність обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію потерпілої, які й викрадене повернуто, у зв"язку з чим претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ч. 1 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 не обирати.

Речовий доказ, після набрання вироком законної сили - мобільний телефон марки «Samsung SM-J320H» Galaxy J3 Duos, імеі: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_6 , переданий їй на відповідальне зберігання, залишити потерпілій ОСОБА_6 ..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1