Справа №635/4463/18
Провадження № 1-в/635/574/2018
УХВАЛА

05 грудня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.12.1996 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.141 КК України (в ред.1960 р.) до 3 років позбавлення волі, в силу ст.46-1 КК України (в ред.1960 р.) виконання вироку відстрочено на 2 роки;

- 31.08.1998 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.229-6 КК України (в ред.1960 р.) із застосуванням ст. 43 КК України (в ред.1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.09.1998 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в ред.1960 р.) із застосуванням ч.3 ст. 42 КК України (в ред.1960 р.) до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.05.2002 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 21 день;

- 19.08.2003 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, 23.11.2007 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 23 дні,

засудженого 10 грудня 2008 року апеляційним судом Харківської області за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 15 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого, вказуючи на те, що засуджений не довів свого виправлення, а відтак до нього не може бути застосована відповідна заохочувальна норма.

В судове засідання ні засуджений, ні представник установи, де відбуває покарання засуджений не з`явилися. Надали до суду заяви, в яких вказали, що просять розглядати дану справу у їх відсутність. Засуджений у своїй заяві вказав, що просить суд задовольнити його заяву.

У відповідності до положень частини четвертої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши думку прокурора, вважає заяву ОСОБА_4 такою, що підлягає не задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 10 грудня 2008 року апеляційним судом Харківської області за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі. Вирок набрав законну силу 20 жовтня 2009 року.

На підставі ухвали Романського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2016 зараховано ОСОБА_4 , 1979 року народження, засудженому вироком колегії суддів судової палати апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2008 року в строк покарання - строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2007 року по 20 жовтня 2009 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

Згідно ухвали Романського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2017 року в строк покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15 квітня 2003 року по день винесення вироку 19 серпня 2003 року, з розрахунку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі, з урахуванням відбутого покарання.

Як вбачається з характеристики на засудженого, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 25 грудня 2007 року. За час тримання в Харківському СІЗО (№27) зарекомендував себе з негативного боку. За порушення режиму тримання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав. До праці не залучався. Перебував на профілактичному обліку як «схильний до втечі». В період відбування покарання в Роменській виправній колонії (№56) Сумської області характеризувався позитивно. Заохочувався адміністрацією установи шість разів. Мав одне стягнення. З 12.05.2011 перебував на лікуванні в Херсонській виправній колонії (№61), де був заохочений один раз. Стягнень не мав. З 20.02.2015 перебував на лікуванні в Дар`ївській виправній колонії (№10). Заохочень і стягнень не мав. Два рази проходив лікування в Багатопрофільній лікарні при Темнівській виправній колоні (№100). Заохочень та стягнень не мав. З 16.06.2017 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо. Стягнень не має. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи один раз. На виробництві установи не працевлаштований, з 01.03.2018 залучався на посаду господарчої обслуги, а саме, днювальним відділення. На даний час залучається до робіт з благоустрою установи. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Намагається утримувати в чистоті і порядку своє спальну місце та приліжкову тумбочку, має охайний вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт з благоустрою установи відносить посередньо. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться без зацікавлення. Відповідно до статей 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною та матір`ю, шляхом листування, побачень, телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі. На профілактичному обліку не перебуває. За вироком суду має сплатити судові витрати в сумі 11205 гривень. До відшкодування вказаних витрат ставиться байдуже. Скоїв злочин особливої тяжкості у період умовно-дострокового звільнення. У скоєному злочині провину не визнає.

Відповідно до положень статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 3 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частин другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_4 , який раніше був неодноразово засуджений, звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, проте на шлях виправлення не став та вчинив особливо тяжкий злочин, байдуже ставлення до погашення стягнених судових витрат, беручи до уваги його посередню характеристику в установі виконання покарань, у суду виникають сумніви з приводу його доводів щодо він став на шлях виправлення, а відтак для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 суд не вбачає підстав та розцінює даний захід як передчасний. Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 3/4 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1