Справа № 181/1053/18
Провадження № 1-кп/188/172/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

- потерпілої ОСОБА_4

- представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000202 від 13.05.2018 р. відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Межова Дніпропетровської області , громадянин України , освіта - середня , не одружений ( малолітніх дітей немає ) , не працює , проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше несудимий

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

13.05.2018 року о 01.50 годині водій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше не судимому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.09.2016 року технічно справним легковим автомобілем марки ВАЗ моделі 21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 (зареєстровано та належить згідно даних свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_3 гр. ОСОБА_7 жителю Донецької області м. Селідове) та рухаючись в темний час доби з включеним ближнім світлом фар по автомобільній дорозі Муравка-Новопавлівка-Філія (індекс С-040822) зі сторони с. Філія в напрямку с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області зі швидкістю не менш ніж 100 - 110 км/год.
В якості пасажира в салоні автомобіля знаходилась неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 котра сиділа на передньому пасажирському сидінні. Цього ж дня о 02.00 годині під час руху по автомобільній дорозі Муравка-Новопавлівка-Філія (індекс С-040822), в напрямку с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області на ділянці автодороги 12 км + 550 метрів, маючи можливість постійно контролювати рух автомобіля та виконувати всі необхідні дії по його керуванню, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впевнився своєчасно що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки або перешкод іншим учасникам дорожнього руху, грубо порушуючи п. 12.1 Правил дорожнього руху України, який вимагає «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, та безпечно керувати ним», не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну

швидкість руху, в результаті чого втратив контроль над керуванням автомобіля марки ВАЗ -21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого виїхав на праве по ходу руху узбіччя та здійснив наїзд на придорожнє дерево в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 180 від 25.09.2018 потерпілій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку 2 ступеня, субарахноідальний крововилив, перелом основи черепа, перелом верхньої щелепи по типу Ле Фор 2 3, закритий перелом кісток носа, перелом стінок обох верхньо щелепних пазух та клиновидної кістки, гемосинус, забійно рублені рани верхньої губи праворуч, травматичний відлом коронок 11,12,21 зубів, гематоми обох вік обох очей, садно спинки носа; численні садна та синці зовнішньої поверхні правої гомілки. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударах об тупі предмети, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля, в термін вказаний в ухвалі суду, медичних документах та потерпілою, тобто 13.05.2018 року. По своєму характеру вищезгадані тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.
Згідно висновку автотехнічної експертизи від 10.08.2018 № 9/10.1/76 в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ- 21063 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Технічна можливість запобігти ДТП в даній дорожній обстановці для водія автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України
При заданому механізму події, дії водія автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
Тим самим встановлено достатність доказів для підозри громадянина ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив , що дійсно 13.05.2018 р. близько 01.30 год. на своєму автомобілі повертався додому. По ходу руху в автомобілі сталася технічна поломка , а саме зірвався підкрилок , автомобіль повели і він втратив керування. Автомобіль знесло за межі дороги і на правовому узбіччі сталося зіткнення з деревом .

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження , він викликав своїх друзів на допомогу , викликав швидку медичну допомогу та повідомив у поліцію.

Свою провину у скоєнні даної ДТП визнає повністю , не заперечує своїх протиправних дій , які виразилися у порушенні Правил дорожнього руху , що призвели до настання тяжких наслідків , а саме - він керував автомобілем у стані алкогольного сп"яніння та не вибрав безпечної швидкості. З потерпілою весь час підтримував стосунки , надав матеріальну допомогу по лікуванню. Остання до нього ніяких претензій немає .

Просить суд не призначати надмірно суворе покарання та не позбавляти його волі. Дати йому іспитовий строк для виправлення та перевиховання . У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила , що вона підтримує близькі стосунки з обвинуваченим ОСОБА_6

13.05.2018 р. вдень разом з ним поїхала на його автомобілі в населений пункт " Філія ". Там разом з іншими друзями відпочивали на природі . Вночі з ОСОБА_8 поїхала додому. За кермом автомобіля був обвинувачений. Про обставини ДТП вона не може нічого пригадати , так як в результаті отриманих тілесних ушкоджень вони тимчасово втратила пам"ятб про всі події , які передували аварії. В результаті ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. На даний час вона повністю не відновила свого стану здоров"я , потребує подальшого лікування. А загалом почувається нормально . Претензій до обвинуваченого не має. Останній на протязі всього часу лікування надавав їй матеріальну допомогу та підтримував морально.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявляє. . На думку потерпілої обвинувачений повинен понести покарання без позбавлення волі .

Предствник потерпілої пояснив суду , що потерпіла ОСОБА_4 є його рідною донькою. Про обставини ДТП йому майже нічого невідомо. Про всі подробиці дізнався від працівників поліції та від обвинуваченого . Донька довгий час перебувала на стаціонарному лікуванні в м. Дніпро. На даний час стан здоров"я більш менш задовільний. Обвинувачений надав їм матеріальну допомогу пов"язану з лікуванням доньки. Просить суд не позбавляти волі обвинуваченому. Також просить суд не позбавляти прав водія.

Визнаваючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує щодо розгляду справи в порядку визначеному ч.3 ст. 349 КПК України
Прокурор та потерпіла сторона не заперечують проти розгляду справи у скороченому провадженні на підставі вищезазначеної норми .
Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв"язку з цим ,суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Судом досліджувалися такі докази :
- постанова слідчого Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.05.2018 р. Даним документом в якості речових доказів долучено до матеріалів кримінального провадження № 00002012 від 13.05.2018 р. експертний пакет № 0060242 в якому знаходиться посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім"я ОСОБА_6 та експертний пакет № 0065928 , в котрому знаходиться свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_3 ;

- постанова слідчого Межівського ВП … від 13.05.2018 р. про приєднання предметів та речей до кримінального провадження як речових доказів.

Даний документом автомобіль марки ВАЗ моделі 21063 , д.н. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом та передано на зберігання відповідальній особі Межівського ВП … ;

Квитанція про отримання на зберігання речових доказів … Даним документом підтверджується той факт , що автомобіль ВАЗ-21063 , д.н. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 ( зазначається адреса ) та фактично належить ОСОБА_6 ;

- довідка судового експерту Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України . Даним документом підтверджується розмір судових витрат за проведення автотехнічної експертизи , а саме - витрати на проведення даної експертизи становлять 858.00 грн. ;

- обвинувачений має право на керування транспортними засобами , що підтверджується копією посвідчення водія , серії НОМЕР_1 , виданого Центром 1247 м. Дніпро ( категорія " В" ) :

- полісом № АК 6709665 від 10.08.2017 р. зазначається , що ОСОБА_6 як власник наземного транспортного засобу застрахував цивільно-правову відповідальність ;

- висновком щодо результатів медичного обстеження від 13.05.2018 р. , виданого Межівською ЦРЛ підтверджується факт керування автомобілем обвинуваченим ОСОБА_6 під час настання ДТП ( алкоголь в крові - М-1.5 %0 ) .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення йому відповідного покарання.

Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 286 КК України, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою , яка керує транспортним засобом , що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
Відповідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вивчаючи особу обвинувачено встановлено , що він раніше не судимий , за місцем проживання характеризуючих даних сторонами провадження суду не надано . На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставиною , що пом`якшує покарання є щире каяття , визнання вини та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій . Дана обставина підтверджується показаннями обвинуваченого , потерпілою та її представником .

Обставиною , що обтяжує покарання , є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яяніння .

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винного , суд вважає , що обвинувачений ОСОБА_6 повинен понести покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі , визначеному у санкції інкримінованого правопорушення.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст. 50 КК України , відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого , суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України , а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України .

Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого .

Підстав до застосування до обвинуваченого норм ст. 69 КК України .

Що стосується додаткового покарання , передбаченого в санкції інкримінованого злочину ?

Суд бере до уваги точні положення закону, згідно з якими при вирішенні питання відносно застосування або незастосування зазначеного в ч. 2 ст. 286 КК УКраїни додаткового покарання суд має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи, та враховувати, що додаткове покарання не застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави, на які слід посилатися у вироку.

Відповідно до п.21 ППВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювання питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того , відповідно до вимог ст. 77 КК України та роз`яснень, які містять у абз. 5 п. 9 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні особи з випробуванням від відбування основного покарання, суд відповідно до вимог даної статті може призначити додаткові покарання: штраф; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. При цьому, додаткові покарання підлягають реальному і самостійному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.
Таким чином , суд бере до уваги той факт , що обвинувачений ОСОБА_6 під час дорожньо- транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп"яніння, що підтверджується визнавальними свідчаннями самого обвинуваченого , свідчаннями потерпілої та висновком лікувального закладу від 13.05.2018 .
За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_6 слід позбавити прав водія .
По справі потерпілою цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявлено. Суд вважає за необхідне роз"яснити останній про її право заявити такий позов в порядку цивільного судочинства після набрання вироком законної сили .

Судові витрати по справі становлять 858 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи на думку суду дані витрати слід покласти на обвинуваченого .

Речові докази вилучалися . Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Арешт на майно накладався. Суд вважає за необхідне даний вид заходу необхідно скасувати . Міра запобіжного не обиралася.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Покласти на ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 76 КК України наступні обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме- автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання відповідальній особі Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю власнику , тобто ОСОБА_6 .
Речовий доказ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 повернути за належністю власнику , тобто ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держав 858 грн. судових витрат .

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 діб після його проголошення .

Копію вироку негайно вручити прокурору , потерпілій та обвинуваченому .

Суддя ОСОБА_1