Справа № 740/2227/18
Провадження № 1-в/740/109/18
УХВАЛА

06 грудня 2018 рокум.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді- ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання керівника Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

В клопотанні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Ніжинського районного суду від 26 березня 1998 року, із врахуванням постанови Ніжинського районного суду від 18 серпня 1998 року, відповідно до яких останнього засуджено до п`яти років позбавлення волі, відбуття покарання призначено у виправно-трудовій колонії посиленого режиму. Після проголошення вироку ОСОБА_5 виїхав за межі України, у зв"язку з чим оголошений у міжнародний розшук. Давність виконання вироку вчиненням нового злочину перервана не була. Клопотання обгрунтоване з посиланням на закінченням строків давності виконання вироку суду згідно ст.80 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання за вищевикладених обставин.

Із врахуванням матеріалів кримінальної справи суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Частиною 3 даної статті встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, у цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, у цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно вироку Ніжинського районного суду Чернігівської області від 26 березня 1998 року, із врахуванням постанови Ніжинського районного суду від 18 серпня 1998 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.81, ч.3 ст.117 КК України 1960 року та на підставі ст.42 КК України 1960 року призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, відбуття покарання призначено у виправно-трудовій колонії посиленого режиму.

У відповідності до п.11 Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року правила, встановлені КК України 1960 року щодо давності, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, погашення і зняття судимості, поширюються на осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим Кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

Так, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглядаючи справу № 5-3698 км 11, у своїх висновках зазначила про те, що у ч. 3 ст. 80 КК України вказано, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його

затримання. За змістом цього кримінального закону, навіть якщо засуджений ухилявся від відбування покарання, строк давності виконання для нього обвинувального вироку не може бути більше 10 років.

Суд при розгляді клопотання враховує, що зупинення перебігу давності не анулює строк, який минув до моменту з`явлення або затримання засудженого, він підлягає заліку.

Крім того, перебування ОСОБА_5 у міжнародному розшуку та запит про його видачу в разі затримання на території іноземної держави суперечили б вимогам п.б) ч. 1ст.57 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ст. 10 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, п.7 ч. 2 ст. 575 КПК України, оскільки міжнародним законодавством передбачена можливість видачі для приведення вироку до виконання, а не звільнення у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та припинення розшуку останнього.

Керуючись ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського районного суду від 26 березня 1998 року за ч.3 ст.81, ч.3 ст.117, ст.42 КК України 1960 року, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку та припинити його розшук.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6 .