Справа № 145/560/18
Провадження №11-кп/801/163/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000047 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.07.2018, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимим вироком Тиврівського районного суду від 05.04.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 120 годин,
-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням покарання призначеного вироком Тиврівського районного суду від 05.04.2018 остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 2 роки він не вчинить нового злочину.
На підставі п.п. 1, 2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

в с т а н о в и л а:
11.02.2018 року, близько 01:00 год., ОСОБА_7 , маючи намір на крадіжку чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приміщення сараю, звідки навмисно, таємно, повторно, викрав алюмінієвий котел ємністю 60 л. вартість якого згідно висновку експерта №1413-1415/18-21 від 27.02.2018 року становить 1099,68 грн., який виніс з території господарства та заніс в господарство до ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_3 .
Після того, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочині дії, маючи намір на крадіжку чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу із під навісу навмисно, таємно, повторно викрав алюмінієву каструлю ємністю 50 л., вартість якої згідно висновку експерта №1413-1415/18-21 від 27.02.2018 року становить 154,05 грн. та оцинковану балію ємністю 80 л. вартість якої згідно довідки вартості виданої ПП «Макогон» становить 238 грн., чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1491,73 грн.
Своїми діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою є крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки і покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів та покарання, призначене цим вироком за ч. 3 ст. 185, ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та покарання, призначене вироком Тиврівського районного суду від 05.04.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, ухвалюючи вирок від 23.07.2018 щодо ОСОБА_7 та звільняючи останнього від відбування призначеного остаточно покарання, Тиврівський районний суд фактично переглянув вирок Тиврівського районного суду від 05.04.2018, за яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді громадських робіт, тобто покарання, яке належить відбувати реально, тому суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати вирок суду, обвинуваченого, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника потерпілого слід задовольнити та постановити новий вирок.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ніким не оспорюється.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще 1 в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Тиврівського районного суду від 05.04.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт.
Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджено оскаржуваним вироком від 23.07.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, вчинено 11.02.2018, тобто до ухвалення попереднього вироку, а тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ No7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК ( 2341-14) остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань неї допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Однак, ухвалюючи вирок від 23.07.2018 щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції помилково звільнив ОСОБА_7 і від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Тиврівським районним судом від 05.04.2018, яке належить відбувати реально.

Таким чином, Тиврівський районний суд, ухвалюючи вирок від 23.07.2018 щодо ОСОБА_7 , неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

За змістом ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.07.2018 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки і покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України покарання, призначене вироком Тиврівського районного суду від 05.04.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, виконувати самостійно.

Врешті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Даний вирок може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3