Провадження № 1-кс/331/1418/2019
Справа № 331/295/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 19 січня 2019 року в ході проведення огляду місця події - ділянка місцевості біля буд. № 34 по вул. Шкільній у м. Запоріжжя.

Підставою для накладення арешту було проведення судово-криміналістичної експертизи щодо автомобіля та реєстраційного документа та недопущення знищення або руйнування вказаних речових доказів.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 реєструвався вже без номерів кузову та двигуна, а тому на його думку відсутні підстави арешту зазначеного майна, як речового доказу

Наявність зазначеного арешту порушує його права, як власника транспортного засобу, передбачені ст.ст. 316, 317 ЦК України.

На підставі викладеного, просить суд скасувати арешт, накладений на транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 19 січня 2019 року в ході проведення огляду місця події - ділянка місцевості біля буд. № 34 по вул. Шкільній у м. Запоріжжя.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що клопотання підтримує та просить його задовольнити. Одночасно зазначив, що у разі встановлення судом відсутності підстав задоволення клопотання просить суд вирішити питання щодо передачі транспортного засобу, ключів від нього та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 19 січня 2019 року в ході проведення огляду місця події, на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ..

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що проти задоволення клопотання заперечує, оскільки по зазначеному кримінальному провадженні не проведено судово-криміналістичної експертизи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, взявши до уваги заяви представника заявника та слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження по кримінальному провадженню № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

З метою забезпечення дієвості кримінального провадження у січні 2019 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 19 січня 2019 року в ході проведення огляду місця події - ділянка місцевості біля буд. № 34 по вул. Шкільній у м. Запоріжжя.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 року накладено арешт на транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 19 січня 2019 року в ході проведення огляду місця події - ділянка місцевості біля буд. № 34 по вул. Шкільній у м. Запоріжжя.

Підставою для накладення арешту було проведення судово-криміналістичної експертизи щодо автомобіля та реєстраційного документа та недопущення знищення або руйнування вказаних речових доказів.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та вилучене майно підпадає під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КПК України, міст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.

Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу та вважає, що втручання держави у право заявника на володіння майном, забезпечує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що в іншій частині клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.6 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно копії протоколу огляду місця події, складеного 19 січня 2019 року транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 перебував у законному володінні ОСОБА_3 , 1978 р.н., у якого його було вилучено, а тому ОСОБА_3 , як володілець майна, має відповідні права, визначені КПК України, у зв`язку з чим йому може бути передано вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна - транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від нього, Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , або вчинення інших незаконних дії з зазначеним майном, на яке накладено арешт, за ст. 388 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити частково.

Передати транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були вилучені 19 січня 2019 року в ході проведення огляду місця події - ділянка місцевості біля буд. № 34 по вул. Шкільній у м. Запоріжжя, на відповідальне зберігання особі, у якої його було вилучено - ОСОБА_3 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України - за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна, або вчинення інших незаконних дії з зазначеним майном, на який накладено арешт.
Доручити виконання ухвали в цій частині слідчому СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
В іншій частині заявленого клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
27.03.2019