cправа № 570/700/19
провадження № 1-кс/570/205/2019
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2019 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили 24) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000202

про арешт майна,
в с т а н о в и в:

з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий у клопотанні від 11 лютого 2019 року просить накласти арешт на виявлену та вилучену 11 лютого 2019 рокупід час огляду місця події речовину, схожу на наркотичну.

Учасники повідомлені про місце та час розгляду клопотання, але до суду не з`явилися, їх неприбуття не перешкоджає його розгляду в силу ч.1 ст.172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Згідно клопотання, 11 лютого 2019 року на автодорозі Київ-Чоп, що в с.Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, поблизу ГРК «Софія» працівниками УПП в Рівненській області за порушення ПДР зупинений автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , при поверхневій перевірці якого у правій кишені штанів виявлено та вилучено полімерний прозорий зіп пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка зовні подібна на наркотичну.
За даним фактом 11 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
11 лютого2019 року вказане вилучене майно визнано речовим доказом.

Відповідно до вимог ст.131 КПК Україн арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.ст.132, 170 КПК України. Оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову /ч.1 ст.170 КПК України/.

Вважаю, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Вважаю, що такі вимоги закону виконані, слідчим доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, тому клопотання, яке подане з передбачених законом підстав та у встановленому законом порядку, за формою і змістом відповідає КПК України, підлягає до задоволення.

Арешт на зазначене у клопотанні майно накладається з метою його збереження, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано та за клопотанням осіб, які не були присутні при розгляді питання про його арешт.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

накласти арешт на прозорий зіп-пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка зовні подібна на марихуану, що поміщено в спеціальний пакет Україна МВС експертна служба № 09222953, яка виявлена та вилучена 11 лютого 2019 року при проведенні поверхневого огляду ОСОБА_5 , яку останній добровільно видав.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1