Справа № 517/122/19
Провадження 1-кп/517/16/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001042 від 25.10.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого по найму, в силу ст. 89 КК України - не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до заочного рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 27.03.2018 року у справі № 517/55/18, ОСОБА_5 зобов?язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 2000 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.02.2018 року. Так, в лютому місяці 2018 року у ОСОБА_5 виник умисел на умисне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини. На виконання свого злочинного умислу, всупереч вищевказаному рішенню суду, ОСОБА_5 умисно, систематично, починаючи з лютого місяця 2018 року, злісно ухиляється від сплати аліментів, а саме кошти на утримання дитини у добровільному порядку не виплачує, заходів для погашення заборгованості, що утворилася, не приймає. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, виданого головним державним виконавцем Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за ОСОБА_5 , рахується заборгованість з лютого місяця 2018 року по січень 2019 року на загальну суму 23 571, 43 грн.

Отже, ОСОБА_5 своїми протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів, висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштувався, матеріальну допомогу на утримання дитини не надав, на повідомлення про необхідність виплати боргу не реагував, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі і показав суду, що дійсно з лютого місяця 2018 року ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини. У вчиненому щиро розкаявся і просив суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 з лютого місяця 2018 року ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання їх дитини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що, окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, його вина була повністю встановлена в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 і кваліфікує його дії як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризуються посередньо.

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття.

Відповідно до досудової доповіді виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, так як він не становить небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За викладених обставин та з урахуванням того, що у потерпілого відсутні претензії морального чи матеріального характеру до обвинуваченого, позицію потерпілого, який просить суд обвинуваченого суворо не карати, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: