Справа № 460/1245/17
Провадження №1-кп/460/87/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2019м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 04.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Яворова Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , 29.08.2012 судимого Яворівським районним судом Львівської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 03.02.2017 приблизно 21:00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, незаконно проник до житлового будинку АДРЕСА_2 . а саме: в той час коли потерпілий ОСОБА_8 відчинив вхідні двері штовхнув його до коридору житлового будинку, від чого останній впав та вдарився головою до дверей. Коли потерпілий ОСОБА_8 лежав на підлозі, обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв удари ногами по тілу та обличчю потерпілому, внаслідок чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у виді садна на лобі, синяків на повіках і крововиливи в склерах обох очей. В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 зайшов до житлової кімнати, звідки викрав кутову шліфувальну машинку марки «HANDER GERMANY» сірого кольору вартістю 525,66 грн, після чого залишив місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з проникненням у житло, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, не визнав та пояснив, що прийшов додому до ОСОБА_8 близько 21 год. Коли ОСОБА_8 відкрив двері, він попросив його підстригти, але сказав, що зараз заплатити не зможе. ОСОБА_8 приніс йому машинку шліфувальну і спитав чи він може її продати. Він взяв машинку і пішов до ОСОБА_9 , якому запропонував її придбати. Шліфувальну машинку залишив в ОСОБА_9 .. Після чого повернувся до ОСОБА_8 , з яким розпивав спиртні напої. Того вечора залишився там ночувати. Зранку ОСОБА_8 сказав йому, що він його побив. Він здивувався з його слів, бачив на лиці потерпілого лише подряпину біля ока. Поспішав на роботу, тому пішов. Ударів ОСОБА_8 не наносив.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 у вчиненому злочині, його вина стверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердив, що взимку 2017 року не пригадує точного дня до нього додому прийшов ОСОБА_7 та попросив пустити його переночувати. Він не дозволяв ОСОБА_7 заходити до будинку, але той пхнув його рукою. Він впав і вдарився головою до дверей, на хвилину втратив свідомість. ОСОБА_7 копав його і по лиці, і по тулубу. Потім обвинувачений пішов в спальню і забрав «болгарку». На момент події і він, і ОСОБА_7 перебували в стані сп`яніння. Коли ОСОБА_7 залишив будинок, то він пішов спати. Зранку прийшла його мати, викликала швидку. В лікарні він не був. В поліцію також би не звертався, якби не наполягала його мати.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 в суді ствердив, що прийшов ОСОБА_10 ввечері та запропонував купити «болгарку». Він сказав ОСОБА_7 , що йому не потрібна «болгарка». Обвинувачений не пояснював, де він її взяв. Попросив залишити в нього до ранку «болгарку». Він не заперечив. Зранку прийшли працівники поліції, яким він видав «болгарку», яку напередодні приніс ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_11 в суді показала, що зранку прийшла до сина в житловий будинок у АДРЕСА_2 .. Син ОСОБА_8 був весь побитий, лице запухле, в гематомах. Він розказав, що ввечері був ОСОБА_7 , який почав його бити і забрав з дивану якусь машинку «болгарку». Після того син майже тиждень не виходив на вулицю. Син казав, що ОСОБА_7 хотів ночувати в нього, а він його не пускав. В другій кімнаті була «болгарка» і ОСОБА_7 її забрав. Син не хотів лягати в лікарню, не заперечував проти звернення із заявою в поліцію.

Окрім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується такими доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2017, в якій зазначено, що 03.02.2017 року приблизно о 21:00 годині невідома особа всупереч волі власника будинку ОСОБА_8 зайшла в його будинок, що в АДРЕСА_2 , де застосувавши фізичне насильство спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 та відкрито викрала електричну болгарку невстановленої марки.

Протоколом огляду місця події від 04.02.2017 з доданими фототаблицями, згідно з яким проведено огляд житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_2 . В приміщенні коридору виявлено біля вхідних дверей зліва шапку матерчату чорного кольору, що за словами ОСОБА_8 належить ОСОБА_7 на підлозі справа від входу виявлено рушник білого кольору зі слідами РБК. В кімнаті, що знаходиться справа від вхідних дверей виявлено светр чорного кольору зі слідами РБК. В приміщенні коридору на стіні, яка знаходиться навпроти вхідних дверей на висоті приблизно 1 м 40 см виявлено дві плями РБК невеликого розміру, відстань між якими приблизно 6 см. На коврику, що біля вхідних виявлено пляму РБК невеликого розміру. Під час огляду виявлено та вилучено шапку чорного кольору з волоссям всередині та 7 ПЛС зі слідами пальців рук.

Протоколом огляду предмету від 04.02.2017, відповідно до якого проводився огляд кутової шліфувальної машинки (болгарки) марки «HANDER GERMANY» сірого кольору.

Речовим доказом - кутовою шліфувальною машинкою марки «HANDER GERMANY» сірого кольору.

Висновком експерта №9/74 від 24.02.2017, яким стверджується, що ринкова вартість представленої на експертизу кутової шліфувальної машини торгової марки «HANDER» моделі «HAG-180» з урахуванням її експлуатаційного зносу, при умові, що вона перебуває у технічному справному стані та може виконувати свої функції станом на 04.02.2017 становила 525,66 грн.

Висновком експерта №29/2017 від 06.02.2017, згідно з яким зазначено зі слів потерпілого: 04.02.2017 біля 21.00 год знайомий чоловік бив ногами по обличчі та спині. До лікарні не звертався. Дані огляду: На лобі зліва овальне, коричневе, вище шкіри садно розміром 1,7*1,4 см. є набряк м`яких тканин правої навколо очної ділянки, ліва очна щілина звужена. На повіках обох очей є темно-фіолетові синяки розмірами 5,3*4,6 см і 4,7*4,3 см. В склерах очей є великовогнищеві, темно червоні крововиливи. Інших ушкоджень не представлено. Підсумки: У ОСОБА_8 , 1979 року народження, виявлені: садно на лобі, синяки на повіках і крововиливи в склерах обох очей, які утворилися від контактів з тупим предметом, могли виникнути 04 лютого 2017 року, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2017 з участю потерпілого ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_12 , статиста ОСОБА_13 та відеозаписом такого, під час якого ОСОБА_8 пояснив, що коли відбулась подія ввечері перебував вдома, дивився телевізор. Хтось постукав у двері його будинку. Коли він відчинив двері, то побачив ОСОБА_7 , який говорив: « я буду в тебе спати». Він йому сказав, що його будинок не готель і він не буде спати, на що ОСОБА_7 його штовхнув, від чого він впав та вдарився головою до дверей. ОСОБА_7 зайшов та почав його копати по лиці і де попало. На запитання слідчого чи він втрачав свідомість, потерпілий ОСОБА_8 відповів, що втрачав на хвилини 2-3, не знає. Потім ОСОБА_7 зайшов в кімнату взяв кульок з «болгаркою» і пішов. В той час він присів біля дверей і казав йому «йди-йди». Наступного дня прийшла його мати і коли побачила, що він побитий, звернулась в поліцію із заявою. Потерпілий ОСОБА_8 показав за допомогою статиста, яким чином відбувались події 03.02.2017. Коли він відчинив двері та сказав, що ОСОБА_7 не буде в нього спати, останній рукою штовхнув його в груди, від чого він впав та вдарився головою до дверей. На запитання слідчого чи ви не втратили свідомість від того падіння, потерпілий ОСОБА_8 відповів, що від удару об двері втратив свідомість. Далі потерпілий вказав, що ОСОБА_7 наносив удари йому в лице і по тілу. На запитання слідчого чи втрачав він від ударів свідомість, сказав «та втрачав, не міг встати».
Доводи сторони захисту про те, що висновок експерта №29/2017 від 06.02.2017 є неналежним доказом, оскільки експерт ОСОБА_14 під час проведення експертизи на поставлені питання стороною обвинувачення надав відповідь, що тілесні ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_8 могли виникнути 04.02.2017, а не 03.02.2017, тобто не станом на дату події, як однієї з обставин, яку сторона обвинувачення згідно ст.ст. 91, 92 КПК України зобов`язана доказувати в ході судового розгляду кримінального провадження , не надав відповіді на питання в частині того чи є характерними на тілі потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження для побиття суд відхиляє виходячи з наступного.

Судовий експерт ОСОБА_14 в суді висновок судово-медичної експертизи ствердив та зазначив, що експертизу проводив на підставі постанови слідчого, пояснень потерпілого ОСОБА_8 та даних отриманих під час огляду потерпілого. Що стосується запитання про те, чи характерні тілесні ушкодження для побиття, зокрема чи міг ОСОБА_8 отримати дані тілесні ушкодження внаслідок події, яка сталася 03.02.2017, то термін «побиття» виходить за межі компетенції його знань, оскільки є юридичним терміном. З приводу зазначення у висновку дати - 04.02.2017 вказав, що потерпілий ОСОБА_8 зазначав дату спричинення тілесних ушкоджень 04.02.2017. Додатково роз`яснив, що варіабельність утворення синців є приблизною, морфологічна характеристика кольорового забарвлення відповідає вказаному потерпілим періоду 03.02.2017-04.02.2017.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 04.02.2017 з фототаблицею, а саме: огляду житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_2 , та речей, які були вилучені під час такого огляду шапки чорного кольору із волоссям всередині, 7 ПЛС із відбитками слідів рук, оскільки слідчу дію вчинено на підставі письмової заяви-згоди від 04.02.2017 власника (співвласника) даного житла ОСОБА_11 без ухвали слідчого судді суд вважає необґрунтованими.

Слідча дія проведена у відповідності до вимог закону, оскільки проводився огляд місця події, тобто огляд місця вчинення злочину, а не огляд житла, як на це вказує захисник ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Як виняток ч. 3 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме ? можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Власник житлового будинку ОСОБА_11 надавала згоду на проведення огляду житла з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, про що подавала письмову заяву. Після проведення огляду місця події був складений відповідний протокол. Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність володільця житла висловлювати свою справжню думку.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи захисника про недопустимість вказаних доказів.

Клопотання захисника про визнання недопустимим речового доказу кутової шліфувальної машинки торгової марки «HANDER» моделі «HAG-180» з підстав отримання стороною обвинувачення з порушенням вимог КПК України є необґрунтоване.
Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Речовий доказ кутова шліфувальна машинка марки «HANDER GERMANY» 04.02.2017 була добровільно видана особою, в якої вона знаходилась, стороні обвинувачення, того ж дня з дотриманням вимог ч.2 ст.100 КПК України була оглянута слідчим, сфотографована та докладно описана,про що було складено відповідний протокол огляду предмету від 04.02.2017.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд приймає до уваги доводи сторони захисту та визнає шапку чорного кольору, виготовлену із трикотажу, яку було вилучено під час огляду місця події в будинку ОСОБА_8 04.02.2017 неналежним доказом, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 категорично заперечує належність йому вказаної речі, стороною обвинувачення під час досудового розслідування не встановлено, кому саме належить , вилучена шапка.

За наявності наведених доказів, дії обвинуваченого ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій), поєднаний з проникненням в житло.
За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Отже, в разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винної особи.

Відповідно до п. 5, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.
В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такі не підтверджуються будь-якими доказами та спростовуються показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

Водночас суд критично оцінює покази потерпілого ОСОБА_8 в частині спричинення тілесних ушкоджень, що призвели до втрати ним свідомості, оскільки такі є суперечливі, згідно висновку експерта у ОСОБА_8 виявлені лише легкі тілесні ушкодження.

За результатами дослідження доказів, зокрема показань потерпілого, беззаперечно не встановлено, що вчинення даного злочину супроводжувалося насильством, небезпечним для його життя і здоров`я. Потерпілий ОСОБА_8 як під час проведення слідчого експерименту на досудовому слідстві, так і під час допиту в судовому засіданні лише на запитання сторони обвинувачення стверджував, що від завданих ударів втрачав свідомість, не міг встати, однак стверджував в суді, що і він, і ОСОБА_7 того дня перебували в стані алкогольного сп`яніння. Після події пішов спати, за медичною допомогою особисто не звертався. Під час проведення слідчого експерименту потерпілий не показував чітко скільки ОСОБА_7 завдав йому ударів, їх локалізацію та характер нанесення.

Таким чином наведені стороною обвинувачення обставини застосування обвинуваченим ОСОБА_7 по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 насильства, що є небезпечним для його життя та здоров`я в суді не знайшли беззаперечного підтвердження. Обставин, як б стверджували, що потерпілому було спричинено тілесні ушкодження способом, що позбавляв його можливості чинити опір під час судового розгляду не встановлено.

Тому за встановлених у даному провадженні фактичних обставин, мав місце грабіж, з проникненням у житло, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого

Згідно з ч. 3 ст. 337 цього Кодексу з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Ураховуючи наведене та оцінивши сукупність доказів у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, а саме: розбою з проникнення в житло, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, оскільки не підтверджено беззаперечно обставин, які б стверджували заподіяння ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 насильства, що спричинило втрату ним свідомості. Таким чином, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч. 3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України, тобто кваліфікувати дії останнього як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з проникненням у житло, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу обвинуваченого, який не судимий відповідно до ст.89 КК України, посередню характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання. Таким чином суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Відповідно до Правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Враховуючи наведене, у строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 04.02.2017 ( з дня затримання по даному кримінальному провадженню) до вступу вироку в законну силу, оскільки станом на 20 червня 2017 року обвинувачений мав право на застосування до нього положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно нього положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Окрім цього, з ОСОБА_7 належить стягнути судові витрати за проведення судових експертиз.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання з 04.02.2017.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_7 незмінним до набрання вироком законної сили.

Речові докази чоловічу шапку чорного кольору та паперовий конверт, в якому знаходяться зразки волосся підозрюваного ОСОБА_7 №№23-41, волосся №3-22 з шапки вилучені під час огляду місця події - знищити; кутову шліфувальну машину марки «HANDER GERMANY» повернути потерпілому ОСОБА_8 ..

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави витрати за проведення експертизи Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за проведення товарознавчої експертизи №9/74 від 24.02.2017 в розмірі 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп, за проведення судової трасо логічної експертизи №4/183 від 01.03.2017 в розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп..

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 04.02.2017 по набрання вироком законної сили, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3