В И Р О К
іменем України

26 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000127 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, працював водієм-навантажувачем ТОВ "Техноком", не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

09 лютого 2018 року близько 12:20 години в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 проходив поблизу будинку №57 по вул. Ярослава Мудрого, де у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Того ж дня та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 за вказаною адресою вихопив з рук ОСОБА_6 гаманець, вартістю 21 грн. 66 к., із грошовими коштами в розмірі 769 грн. 00 к., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 790 грн. 66 к.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що раніше мав наркотичну залежність та на початку лютого 2018 року прибув до смт Слобожанського з метою придбати наркотичні засоби, не що не мав коштів. Проходячи по вул. Ярослава Мудрого він побачив незнайому жінку з гаманцем в руках і вирішив його викрасти. З цією метою він підійшов до жінки, вихопив у неї з рук гаманець та втік.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив не призначати суворе покарання.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винним у відкритому викраденні чужого майна, і його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України (а. п. 108, 109), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 106); з 29.05.2018 проходив лікування у центрі психологічної реабілітації для залежних "Метод" (а. п. 62, 76), не одружений, на час судового розгляду не працевлаштований, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило (а. п. 105, 107);

- правові позиції представника державного обвинувачення, який вважав за можливе виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, та потерпілої, яка подала заяву про відсутність претензій до обвинуваченого (а. п. 83).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що він вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, з урахуванням правових позицій потерпілої та представника державного обвинувачення щодо призначення покарання у виді позбавлення волі та звільнення від його відбуття з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Долю речового доказу слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 111).

Згідно статей 124-126 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок щодо відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №3489 від 28.02.2018 в розмірі 143 грн. 00 к. (а. п. 110).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 143 (сто сорок три) грн. 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №3489 від 28.02.2018.

Речовий доказ - гаманець, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1