Справа № 574/109/16-к
Номер провадження 1-кп/573/4/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Лісносілля, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, з повною вищою освітою, одруженого, на момент вчинення злочину працюючого старшим оперуповноваженим відділу боротьби з етнічними організованими злочинними групами і злочинними організаціями з міжнародними зв`язками УКР УМВС України в Сумській області, на момент винесення вироку є приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На службу в органи внутрішніх справ ОСОБА_4 прийнятий 07 вересня 2009 року. Наказом УМВС України в Сумській області від 12 серпня 2015 року він призначений на посаду оперуповноваженого відділу боротьби з етнічними організованими злочинними групами і злочинними організаціями з міжнародними зв`язками УКР УМВС України в Сумській області.

Дорученням УМВС України в Сумській області від 20 серпня 2015 року ОСОБА_4 тимчасово, до особливого розпорядження, відряджений до міжрайонного відділу №4 управління протидії злочинності у сфері економіки (УПЗСЕ) УМВС України в Сумській області.

Спеціальне звання - капітан міліції ОСОБА_4 присвоєне наказом УМВС України в Сумській області від 30 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. ст. 1, 20 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_4 виконував функції офіційного представника державного збройного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства та держави від противоправних посягань, тобто був службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4, ст. 5, ч. ч. 2, 4 ст. 10 Закону України «Про міліцію» покладено обов`язки: діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, який передбачений Конституцією та законами України, у своїй діяльності керуватися принципами законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, виконувати свої обов`язки неупереджено, у точній відповідності з законом, поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини, брати участь у розкритті кримінальних правопорушень, незалежно від місцезнаходження і часу, у разі виявлення подій, що загрожують особистій безпеці громадян або громадській безпеці, зобов`язаний вжити заходів до запобігання та припинення правопорушень, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, у взаємовідносинах з громадянами повинен виявляти високу культуру і такт.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про міліцію» в основні завдання ОСОБА_4 входило: забезпечувати особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігати правопорушенням та здійснювати їх припинення; виявляти кримінальні правопорушення, приймати участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Таким чином, будучи співробітником правоохоронного органу, ОСОБА_4 був наділений правом пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, та рядом інших владних повноважень.

Зокрема, ст. 11 Закону України «Про міліцію» передбачено, що він має право вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені Законом заходи примусу; перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, викликати громадян і службових осіб у справах про злочини та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться в їх провадженні, в разі ухилення без поважних причин від явки за викликом піддавати їх приводу у встановленому законом порядку; зберігати, носити і застосовувати спеціальні засоби та зброю тощо.

Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою 1 до статті 364 КК України ОСОБА_4 був службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади. У зв`язку з цим він був суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

У той же час, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, регламентуючих діяльність міліції, нехтуючи цінностями, які присягнув захищати, ОСОБА_4 вчинив умисний злочин за наступних обставин.

06 жовтня 2015 року, близько 18 години, до Конотопського МВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення про те, що по вул. Сумській у м. Конотоп Сумської області вантажний автомобіль незаконно перевозить деревину дуба.

За фактом можливого викрадення даної деревини Конотопським МВ УМВС України в Сумській області 06 жовтня 2015 року було розпочате кримінальне провадження №002008 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Довідавшись про вказаний факт, співробітник міліції ОСОБА_4 вирішив одержати неправомірну вигоду від директора ДП «Конотопський агролісгосп» ОСОБА_6 .

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 06 жовтня 2015 року, близько 20 год., запросив на зустріч до Конотопського МВ УМВС України в Сумській області бухгалтера ДП «Конотопський агролісгосп» ОСОБА_7 і під час спілкування з нею заявив, що це саме ним та іншими працівниками міліції зупинена машина із викраденою деревиною, у зв`язку з цим у ДП «Конотопський агролісгосп» будуть неприємності, пов`язані з проведенням перевірки за вказаним фактом.

Також під час розмови ОСОБА_4 вказав, що цих неприємностей підприємство уникне, якщо директор ДП «Конотопський агролісгосп» ОСОБА_6 надасть йому неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США.

Про незаконні вимоги ОСОБА_4 . ОСОБА_7 відразу по мобільному телефону повідомила ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , у свою чергу, знаходячись поряд, втрутився у цю розмову, взявши у ОСОБА_7 телефон, і заявив ОСОБА_6 , що той має час до ранку аби «вирішити питання з приводу затримання деревини».

Крім того, ОСОБА_4 запропонував зустрітися із ОСОБА_6 , на що він погодився і місце зустрічі ОСОБА_4 призначив у м. Конотоп, але згодом переніс до с. Комсомольська Комуна Конотопського району.

До вказаного села ОСОБА_6 і ОСОБА_4 прибули близько 02 год. 07 жовтня 2015 року на різних автомобілях, окремо один від одного, та зупинились на автодорозі Конотоп - Буринь на виїзді із с. Комсомольська Комуна у напрямку до м. Буринь.

ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 сів у автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, номерні знаки НОМЕР_1 , на якому прибув ОСОБА_4 .

Після цього обвинувачений, реалізуючи умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , заявив, що давно за ним спостерігає і виявив багато порушень у діяльності очолюваного ним підприємства. Поряд з цим, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_6 бажання отримати від нього раніше названу суму коштів, тобто 2000 доларів США.

За офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених Національним банком України на момент пред`явлення вимоги, ця сума складала 42431,28 грн.

При розмові з ОСОБА_6 ОСОБА_4 зазначив, що в діяльності ДП «Конотопський агролісгосп» багато порушень, тому у разі, якщо ОСОБА_6 погодиться на його умови, то ДП «Конотопський агролісгосп» не матиме зазначених проблем у роботі.

ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_4 , що не допускає порушень закону, платити йому ні за що та залишив автомобіль, у якому між ними відбулася вказана розмова.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 не відмовився від свого злочинного наміру і вже 19 жовтня 2015 року, близько 08 години, ним та іншими співробітниками УПЗСЕ УМВС України в Сумській області у лісосмузі біля с. Землянка Конотопського району був виявлений вантажний автомобіль із деревиною, власник якого не мав при собі документів, що підтверджували б придбання лісоматеріалів у ДП «Конотопський агролісгосп».

Вказаний факт ОСОБА_4 вирішив використати для отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, він призначив ОСОБА_6 зустріч біля приміщення ДП «Конотопський агролісгосп» по вул. Конотопських партизан, 57 у м. Конотоп.

Зустрівшись із ОСОБА_6 за вказаною адресою близько 17:20 год. 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_4 повторив раніше висловлене прохання щомісячно сплачувати неправомірну вигоду. На зазначене ОСОБА_6 зауважив, що вказана ОСОБА_4 неправомірна вигода в розмірі 2000 доларів США є надто великою і він не має змоги сплачувати її у такому розмірі.

ОСОБА_4 , у свою чергу, маючи корисливий мотив, бажаючи незаконно отримати грошові кошти, погодився на сплату вказаної суми частинами, а саме сумами, еквівалентними 500 доларам США.

При цьому ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_6 , що після одержання неправомірної вигоди гарантуватиме останньому непроведення перевірок у разі виявлення будь-яких порушень в діяльності ДП «Конотопський агролісгосп», а матеріали та повідомлення про це не будуть спрямовуватися до органів прокуратури.

З метою уникнення негативних наслідків для господарської діяльності очолюваного ним підприємства, ОСОБА_6 погодився на незаконну вимогу обвинувасченого.

Після цього ОСОБА_4 на автомобілі, що перебуває у його користуванні - Mazda 626, номерний знак НОМЕР_2 , привіз ОСОБА_6 до домогосподарства останнього, що в АДРЕСА_2 і, зупинившись, почав чекати поки ОСОБА_6 принесене йому грошові кошти.

19 жовтня 2015 року о 18:28 год. ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 , який знаходився у салоні вказаного вище автомобіля біля домоволодіння в АДРЕСА_2 , обумовлену частину неправомірної вигоди у сумі 11000 грн.

Повністю розпорядитися одержаною неправомірною вигодою ОСОБА_4 не встиг, оскільки відразу після її одержання, виявивши, що його дії фіксують працівники правоохоронних органів, він втік, залишивши на місці скоєння злочину 10000 грн.

Вчиняючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто скоїв злочин із прямим умислом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину при викладених вище обставинах не визнав повністю, суду показав, що на момент подій працював оперуповноваженим карного розшуку, функціональних обов`язків у нього не було, займався виявленням злочинів, пов`язаних з економікою. 06 жовтня 2015 року в УПЗСЕ УМВС України по м. Конотоп надійшло повідомлення про те, що був затриманий автомобіль Конотопського агролісгоспу, бо були відсутні дозвільні документи на частину лісоматеріалу. Він, ОСОБА_14 , що займав посаду дільничного в Бурині, та ОСОБА_15 , який був у відділі економіки, за вказівкою свого безпосереднього керівника ОСОБА_23 виїхали на пилораму агролісгоспу, оскільки така обставина могла представляти оперативну цінність. Прибувши на місце, вони побачили, що автомобіль з деревиною затримала самооборона. Перевірку цього факту вже проводила оперативна група міськвідділу міліції і там перебували працівники СБУ. Там їм дійсно стало відомо, що були відсутні дозвільні документи на частину лісоматеріалу. Вони запитали у слідчого, чи потрібна їхня допомога, прохань та вказівок ніяких від нього не надійшло. Тому, побувши на місці події хвилин 40, вони повернулися до міськвідділу міліції та стали очікувати приїзду оперативної групи з метою отримання можливих доручень від слідчого. Слідчий з СОГ повернулися, але їм, тобто ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ніяких доручень від нього не надійшло.

В цей же день, 06 жовтня 2015 року, йому зателефонував знайомий працівник міліції ОСОБА_12 та попросив його зустрітись з представниками агролісгоспу з питання затримання деревини біля міськвідділу. Він йому пояснив, що ніякого відношення до затримання лісу не має, але ОСОБА_12 наполіг на зустрічі.

ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_12 , з ним ще була жінка, яку останній йому представив як ОСОБА_24 , яка працює в агролісгоспі бухгалтером. ОСОБА_4 їй сказав, що надайте всі необхідні документи на деревину в автомобілі, якщо з ними все добре, то і хвилюватись немає за що. Ніякої мови про гроші з ОСОБА_7 не було. Потім вона повідомила, що директор агролісгоспу ОСОБА_6 хоче з ним зустрітись по даному питанню. Він не заперечував проти цього.

В цей же день 06 жовтня 2015 року пізно ввечері йому знову зателефонував ОСОБА_12 та попросив зустрітись з ОСОБА_6 , на що він погодився, бо хотів допомогти ОСОБА_12 , оскільки він нікого у міськвідділі не знав, бо нещодавно перевівся туди з лінійного відділу міліції, а ОСОБА_7 була його знайомою.

Пізно ввечері ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 зустрілись з ОСОБА_7 , яка домовилась по телефону про зустріч з ОСОБА_6 в с. Комуна. Вони втрьох поїхали в автомобілі ОСОБА_15 , за кермом якого був ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 в напрямок с. Комуна, а ОСОБА_6 туди їхав окремо. Поблизу с. Комуна вони зустрілись, ОСОБА_6 сів до них в автомобіль. Верхній одяг йому ніхто не говорив знімати. ОСОБА_4 точне вже не пам`ятає про що тоді йшла мова з ОСОБА_6 , здається про затриману деревину, документи на неї. Але жодних розмов про гроші не було. Після розмови вони роз`їхались і він навіть забув про цю ситуацію.

Рано вранці 19 жовтня 2015 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що йому зателефонував знайомий лісник та сказав, що в лісосмузі невідомі здійснюють порубку лісу. Разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 на автомобілі ОСОБА_16 вони поїхали на вказане місце. Там двоє невідомих заготовлювали ліс, лісника з ними не було. На прохання пред`явити відповідні дозвільні документи на заготівлю лісу чоловіки відповіли, що всі документи знаходяться у лісника. Оскільки документів у них не було, тому ОСОБА_4 разом з іншими працівниками міліції запропонували цим чоловікам прибути до Конотопського міськвідділу міліції для з`ясування всіх необхідних питань.

Через деякий час у відділення міліції лісник привіз документи на виписаний ліс, тому машину відпустили.

В цей же день, тобто 19 жовтня 2015 року, в післяобідню пору йому зателефонував ОСОБА_15 та сказав, що з ним шукає зустрічі ОСОБА_6 ОСОБА_4 на зустріч погодився. Метою цієї зустрічі для ОСОБА_4 було отримання можливої інформації про злочини підлеглих ОСОБА_6 . Останній сказав, що у нього автомобіль зламаний, тому ОСОБА_4 запропонував йому на своєму автомобілі його довезти. Він під`їхав на роботу до ОСОБА_6 в м. Конотоп, забрав його і по дорозі до м. Буринь, де проживав ОСОБА_6 та куди і віз його ОСОБА_4 , вони говорила про роботу лісників, чи своєчасно їм платять зарплату, чи видають зарплату сировиною. Про гроші ніяких розмов не було. ОСОБА_4 довіз ОСОБА_6 до його будинку, висадив та став від`їжджати, коли біля вуха у нього щось просвистіло і розбилось лобове скло в автомобілі. Він зрозумів, що по ньому хтось стріляє, цих пострілів було не менше п`яти, злякавшись за своє життя, швидко поїхав звідти на автомобілі. Наступного дня зателефонував на роботу і йому сказали, що по ньому стріляли працівники СБУ, тому він сам прийшов до працівників СБУ.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченими ОСОБА_4 по факту вчинення ним кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах вона повністю підтверджується зібраними стороною обвинувачення по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, у жовтні 2015 року працював директором ДП «Конотопський агролісгосп». 06 жовтня 2015 року, близько 21 год., йому на мобільний телефон зателефонувала його співробітниця ОСОБА_7 та повідомила, що міліція зупинила автомобіль з лісом і звинувачують в тому, що ліс крадений. В цей час він знаходився в м. Буринь. Також вона сказала, що поряд з нею знаходяться працівники міліції і назвала прізвище ОСОБА_4 . Останній взяв у неї слухавку і сказав йому, що у нього будуть проблеми, бо вони затримали автомобіль з краденим дубом, на що він йому сказав, якщо це так, то нехай складають відповідні документи. Потім ОСОБА_4 зазначив, що у нього серйозна проблема, ОСОБА_6 , в свою чергу, на це йому сказав, що наступного дня він розбереться з цього питання. Але ОСОБА_4 йому сказав, що завтра буде пізно та припинив на цьому розмову. Приблизно через годину ОСОБА_6 знову зателефонувала ОСОБА_7 і сказала, що ОСОБА_4 спочатку сказав їй, що потрібно 4000 євро, щоб вирішити ситуацію із затриманим автомобілем. Потім після він з євро на долари перейшов. ОСОБА_6 їй сказав, що ніяких грошей він давати не буде, на що вона йому сказала, що міліціонери говорять, щоб він приїхав в Конотоп.

Оскільки у нього таких ситуацій ніколи не було, то він був дуже ошелешений почутим. У ОСОБА_6 був телефон працівника СБУ, який приїздив раніше до них на підприємство і залишив свій номер мобільного телефону, якому він вирішив зателефонувати і спитати поради з цього приводу. Останній порадив йому звернутись до правоохоронних органів. Після розмови ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та попросив її передати ОСОБА_4 , що він згоден зустрітися. Зустріч йому призначили в кафе «Луна» в м. Конотоп близько 23 год. і повідомили, що ОСОБА_4 приїде на автомобілі Мазда.

ОСОБА_6 на автомобілі, за кермом якого був водій ОСОБА_9 , з м. Буринь приїхали до призначеного місця в м. Конотоп і стали чекати приїзду ОСОБА_4 . В цей час повз них проїхав автомобіль «Туксон» і ОСОБА_9 сказав, що це автомобіль працівника міліції ОСОБА_15 . В цей час йому знову зателефонувала ОСОБА_7 і сказала, щоб він повертався до м. Буринь. Вони з водієм поїхали в напрямок м. Буринь. Але, проїхавши невелику відстань, йому знову зателефонувала ОСОБА_7 та сказала, щоб він їхав до с. Комуна Конотопського району.

Вони під`їхали і зупинилися біля с. Комуна, де стали чекати ОСОБА_4 . Через кілька хвилин під`їхав автомобіль «Туксон» і проїхав повз них на невеликій швидкості. В цей час йому знову зателефонувала ОСОБА_7 та сказала, щоб він їхав за «Туксоном». Виїхали за с. Комуна і «Туксон» зупинився в полі. Вони з водієм зупинилися поряд. З автомобіля «Туксон» вийшла ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_25 . Це вже було близько 03 години 07 жовтня 2015 року. ОСОБА_7 сказала йому, що співробітники міліції зазначили, щоб він зняв із себе куртку і йшов до них без речей та телефону. Він роздягнувся, залишив барсетку, на мобільному телефоні включив диктофон, засунув його в рукав светра та пішов до них. Коли підійшов до автомобіля, то поряд з ним стояв п`яний ОСОБА_15 , який показав ОСОБА_6 сісти на заднє сидіння. З ним поруч в автомобілі сів ОСОБА_15 . За кермом автомобіля був ОСОБА_4 , поруч з ним на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_14 . Всі вони були працівниками міліції і перебували в стані алкогольного сп`яніння, бо від них чутний був різкий запах алкоголю.

ОСОБА_4 став говорити, що вони за ним спостерігають вже близько місяця та виявили багато порушень в діяльності їх підприємства. Також він почав говорити, що треба платити за те, щоб вони їм не створювали проблеми. ОСОБА_6 став їм говорити, що 2000 доларів це дуже багато і в нього немає таких грошей. Домовились, що вранці гроші він їм передасть. В противному випадку у нього буде купа проблем по роботі. Погроз при цьому з боку ОСОБА_26 та інших не було, фізичної сили вони до нього не застосовували. ОСОБА_6 погодився на це, оскільки хотів як можна скоріше припинити цю розмову і вийти з автомобіля. Але жодних намірів платити працівникам міліції він не мав. На цьому вони і роз`їхались по домівках.

07 жовтня 2015 року о 07 год. виїхав на роботу до м. Конотоп і по дорозі зателефонував ОСОБА_7 , щоб зателефонувала міліціонерам і сказала, що він грошей не знайшов, хоча він їх і не шукав.

В цей же день близько 11 год. він поїхав до м. Суми до УСБУ в Сумській області, там зустрівся із знайомим працівником цієї служби і пішов в прокуратуру Сумської області писати заяву.

19 жовтня 2015 року в другий половині дня йому зателефонував ОСОБА_16 та сказав, що з ним хоче зустрітися ОСОБА_4 . ОСОБА_16 дав йому номер телефона ОСОБА_4 і ОСОБА_6 йому зателефонував, але той відбив дзвінок та зателефонував йому з іншого телефону. Домовились з ним про зустріч в м. Конотоп. При зустрічі в цей день ОСОБА_4 йому сказав, що на підприємстві маються проблеми, бо ліс реалізується без обліку, передається працівникам в рахунок заробітної плати. ОСОБА_6 на це йому сказав, що нічого такого на підприємстві немає. Також він намагався йому пояснити, що фактично йому ні за що платити кошти ОСОБА_4 , бо підприємство працює законно. Крім того, він не в змозі платити таку велику суму, яку озвучив йому ОСОБА_4 . Максимальну суму, яку зможе він зібрати, це 500 доларів. ОСОБА_4 сказав, щоб накинув ще 200 доларів. Тоді ОСОБА_6 попросив відвезти його додому, так як його автомобіль був зламаний, а грошові кошти у нього були вдома і там йому й запропонував їх передати, на що ОСОБА_4 погодився. Хоча гроші в сумі 11 тис. грн. були вже у нього в кишені із собою. Їх йому вранці передали в Конотопському відділенні СБУ.

Коли приїхали в АДРЕСА_2 , він сходив, нібито, додому за грошима. ОСОБА_4 в цей час залишався у своєму автомобілі Мазда, на якому вони приїхали до нього додому.

ОСОБА_6 відкрив передні пасажирські дверцята його автомобіля та спитав у ОСОБА_4 куди покласти гроші, той сказав у портмоне, яке лежало на передньому пасажирському сидінні. Ще він спитав: «Там 700?». Він відповів, що ні 500 по курсу. ОСОБА_4 сказав, щоб доніс ще 200 доларів наступного дня і тепер вони будуть співпрацювати, на що потерпілий погодився. Після цього ОСОБА_4 поїхав, а він пішов додому. ОСОБА_6 не знав, що в цей день ОСОБА_4 будуть затримувати. Сам процес затримання він теж не бачив.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що у жовтні 2015 року працював водієм службового автомобіля в ДП «Конотопський агролісгосп». В його обов`язки входило возити директора підприємства ОСОБА_6

06 жовтня 2015 року близько 22 години йому зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що необхідно їхати в м. Конотоп до бару «Луна». Приїхали до вказаного місця і ОСОБА_6 сказав, що будуть чекати автомобіль Мазду. Повз них проїхав автомобіль Туксон і ОСОБА_9 запитав директора про те, чи не цей автомобіль вони чекають, на що той сказав, що ні. Тут же зразу зателефонувала ОСОБА_6 ОСОБА_27 і сказала їхати назад в м. Буринь. Проїхали вони хвилин 20, знову зателефонувала ОСОБА_7 і сказала їхати назад в м. Конотоп. Доїхали і стали на в`їзді в м. Конотоп. Простояли хвилин 20 і тоді третій раз зателефонувала ОСОБА_7 і сказала, щоб їхали до с. Комуна Конотопського району. Вони з ОСОБА_6 поїхали до цього села. Сюди ж приїхав і той автомобіль Туксон, який він бачив в м. Конотоп біля бару. З цього автомобіля вийшли ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_25 . ОСОБА_7 сказала ОСОБА_6 зняти верхній одяг з себе, телефон не брати і йти в автомобіль Туксон. ОСОБА_6 так і зробив та пішов в автомобіль Туксон. Подружжя ОСОБА_28 сіло до ОСОБА_9 в автомобіль і стали чекати ОСОБА_6 . Хвилин через 30 ОСОБА_6 вийшов з автомобіля Туксон, сів в автомобіль до ОСОБА_9 і вони поїхали додому всі вчотирьох, тобто він, ОСОБА_6 і подружжя ОСОБА_28 . По дорозі ОСОБА_6 розповідав, що працівники міліції пропонують передати їм гроші за нормальну роботу підприємства. Яка сума називалась він не пам`ятає. Цю ситуацію він обговорював з ОСОБА_29 . При цьому він називав прізвища ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 . Також він не чув, щоб директор говорив про те, що збирається платити їм.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в жовтні 2015 року працював лісником в ДП «Конотопський агролісгосп». Точно дати не пам`ятає коли, у жовтні 2015 року перед вихідними днями до нього звернувся ОСОБА_11 з питанням купівлі лісу. Він дозволив проводити вирубку дерев на території В`язівської сільської ради. Гроші в касу підприємства ОСОБА_11 вніс ще у п`ятницю. Вирубку лісу він повинен був почати зранку в понеділок.

Вранці, в понеділок, ОСОБА_10 знаходився в ДП «Конотопський «агролісгосп» та виписував товарно-транспортні накладні. В цей час йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що приїхали 3 працівники міліції, серед них був ОСОБА_33 та ще двоє незнайомих, як потім свідок дізнався це були ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , і пред`являють претензії, що вони здійснюють незаконну вирубку лісу і вимагають доставити автомобіль до поліції. По телефону ОСОБА_10 спілкувався з ОСОБА_16 , пояснив йому, що з документами все гаразд, він їх привезе. Але міліціонери прийняли рішення про транспортування автомобіля з деревиною до Конотопського відділу міліції. ОСОБА_10 приїхав до відділу міліції з документами, які перевірив ОСОБА_4 , і після цього автомобіль з лісом відпустили. Також ОСОБА_4 йому сказав, щоб він зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що вони збираються приїхати до ДП «Конотопський агролісгосп» для перевірки документації. Він ці слова ОСОБА_6 передав, на що той відповів, що хай перевіряють. У ОСОБА_10 гроші ніхто не вимагав, ОСОБА_4 йому ні на що не натякав. Про вимагання грошей у ОСОБА_6 йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в жовтні 2015 року йому потрібні були дрова і він з цього приводу зателефонував знайомому ліснику ОСОБА_10 з приводу купівлі 7 кубометрів лісу. Спочатку не було підходящого лісу, а потім йому зателефонував ОСОБА_10 і сказав, що є ліс і можна пиляти, а той поїде оформить відповідні документи. Зранку 19 жовтня 2015 року він зі знайомим приїхали в лісосмугу і стали пиляти дерева. Частину з них вже завантажили на автомобіль. В цей час приїхали працівники міліції та попросили документи на ліс. Він сказав, що документи у лісника і він їх привезе. Йому сказали перегнати автомобіль разом завантаженою деревиною до відділення міліції. Хто саме з працівників поліції дав таку команду, він не пам`ятає. В поліцію він машину відігнав, там у нього пояснення з цього приводу відібрав ОСОБА_4 . Потім до відділення міліції лісник ОСОБА_10 привіз відповідні документи і їх відпустили з автомобілем.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що в жовтні 2015 року працювала бухгалтером в ДП «Конотопський агролісгосп». З приводу подій, які відбувались у жовтні 2015 року, вона вже не дуже не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу.

06 жовтня 2015 року їй надійшов телефонний дзвінок про те, що потрібно приїхати в міліцію і поговорити з приводу лісу. Хто їй дзвонив, вона не пам`ятає. ОСОБА_7 приїхала до Конотопського відділення поліції, де у неї відбулась розмова з ОСОБА_4 , який розпитував її з приводу ціни на ліс, продажу, відвантаження лісу їхнім підприємством. Про зустріч з ОСОБА_4 директор ОСОБА_6 знав, мета зустрічі у неї була дізнатись, що поліція хоче від їх підприємства. Про гроші ОСОБА_4 з нею ніяких розмов не вів. Також вона зателефонувала ОСОБА_6 і сказала, що потрібно надати документи ОСОБА_4 з приводу діяльності їхнього підприємства і зустрітись з ним. Телефон вона передала ОСОБА_6 , він сам розмовляв з ОСОБА_4 , їхньої розмови вона не чула. Спочатку ОСОБА_6 відмовився від зустрічі. Вони з ОСОБА_4 закінчили на цьому свою розмову. Потім увечері цього ж дня їй зателефонував ОСОБА_6 та сказав, що згоден зустрітись з ОСОБА_4 . Вона з цього приводу зателефонувала знайомому працівнику міліції ОСОБА_12 і попросила його зателефонувати ОСОБА_4 про те, що директор хоче з ним зустрітись. Як їй відомо, ОСОБА_12 зателефонував про це ОСОБА_4 .

Після цього їй зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 їдуть на зустріч і хочуть щоб вона зі своїм чоловіком ОСОБА_25 теж поїхали з ними, на що вона погодилась. Їх з чоловіком підібрали біля екомаркету автомобілем «Хюндай Туксон», за кермом якого сидів ОСОБА_4 . Вона зателефонувала директору і сказала, щоб він їхав на зустріч в с. Комуна Конотопського району, а вона разом з працівниками поліції приїде туди на іншому автомобілі. За вказаним селом обидва автомобілі зупинились, вона з чоловіком вийшла з автомобіля, де залишились працівники міліції, та сіли в автомобіль, на якому приїхав ОСОБА_6 з водієм ОСОБА_9 . А ОСОБА_6 сів до автомобіля з працівниками міліції. Потім директор повернувся, сів до автомобіля і вони разом з ним поїхали по домівках, а працівники поліції поїхали на своєму автомобілі. Мету зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_4 та іншими їй ніхто не пояснював, про що вони розмовляли вона теж не знає. В автомобілі ОСОБА_6 сказав, що потрібно завтра передати їм якісь документи. Також ОСОБА_6 сказав, що щось потрібно дати ОСОБА_4 , здається, йшла мова про гроші, але в якій сумі та валюті не пам`ятає. За що потрібно було гроші передати ОСОБА_6 нічого не говорив. При ній у директора ніхто нічого не вимагав, сам ОСОБА_6 про вимагання теж нічого не говорив. За що хотів ОСОБА_6 передати гроші ОСОБА_4 , вона не знає. Наступного дня ОСОБА_7 попросила ОСОБА_6 не вплутувати її в їх з ОСОБА_4 розмови.

Про обставини передачі грошей 19 жовтня 2015 року ОСОБА_6 . ОСОБА_4 їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в жовтні 2015 року займав посаду головного лісничого в ДП «Конотопський агролісгосп». 06 жовтня 2015 року директор їхнього підприємства ОСОБА_6 повідомив, що необхідно здійснити відпуск деревини в районі с. Сарнавщина Конотопського району. ОСОБА_8 забрав необхідні документи і поїхав на місце відпуску деревини. Коли приїхав туди, то побачив, що ОСОБА_34 ліса було відвантажено на автомобіль більше ніж по документах. Про це він йому сказав, також зазначив, якщо той хоче більше, то потрібно буде доплатити за це. ОСОБА_35 погодився та передав йому відповідну суму грошей, які ОСОБА_8 пізніше вніс в касу підприємства. Після цього ОСОБА_35 залишився в лісосмузі працювати далі, а ОСОБА_8 поїхав в інших справах. Того ж дня він дізнався від ОСОБА_36 , що їх машину з деревиною було зупинено активістами та співробітниками міліції і доправлено до Конотопського відділенні міліції. Пізніше ОСОБА_8 передав в міліцію необхідні документи на цю деревину. Цим фактом займалась слідчо-оперативна група на чолі зі слідчим.

Через декілька днів після цього хтось із знайомих сказав, що з ним хоче поговорити ОСОБА_4 . Розмова з ОСОБА_4 відбулась в кафе «Шашличний двір», де він зі своїми знайомими, а ОСОБА_4 зі своїми, дивилися футбол. ОСОБА_4 говорив, що хоче поговорити з ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 також чув про інцидент, коли ОСОБА_11 вантажив ліс, то його з автомобілем доправили до відділення поліції. ОСОБА_10 йому телефонував і говорив, що міліція затримала автомобіль з лісом, але з документами все гаразд.

Раніше на підприємстві траплялись випадки, що їхні автомобілі з лісом зупиняли працівники міліції. ОСОБА_6 також говорив, що у нього конфлікт з ОСОБА_4 , той хоче грошей. Також ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_37 , чи все гаразд у них з документами на підприємстві. ОСОБА_8 не знає, за що ОСОБА_4 хотів, щоб ОСОБА_6 передав йому гроші, сам директор теж не міг розібратись, за що ОСОБА_4 хоче отримати гроші. ОСОБА_6 йому не говорив суму, яку хоче від нього отримати ОСОБА_4 . Не пам`ятає ОСОБА_8 чи телефонував йому ОСОБА_4 особисто.

Про обставини передачі грошей 19 жовтня 2015 року ОСОБА_6 ОСОБА_4 йому невідомо.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що у 2015 році працював в міліції в м. Конотоп, з ОСОБА_7 перебуває в дружніх стосунках, з ОСОБА_4 спільно працював і добре його знає.

Точно час не пам`ятає, але декілька років назад, до нього зателефонувала ОСОБА_27 та запитала чи є у нього знайомі у відділі по боротьбі із економічними злочинами. Він сказав, що знає ОСОБА_4 . Вона попросила організувати з ним зустріч з метою надання консультації з економічних питань. ОСОБА_12 сказав про це ОСОБА_4 , на що він погодився. Сам свідок проконсультувати з цього питання не міг, бо не працював у тому відділі. Біля міськвідділу міліції м. Конотоп вони зустрілись, ОСОБА_12 познайомив ОСОБА_7 з ОСОБА_4 . Вони стали спілкуватись, він участі в розмові не приймав і не чув про що вони розмовляють. Ні у ОСОБА_4 , ні у ОСОБА_7 він не запитав про зміст розмови. Після їхньої розмови ОСОБА_38 сказала ОСОБА_39 , що передасть документи через нього для ОСОБА_4 . Які документи і навіщо, вона йому не повідомляла. Також не знає чи телефонували ОСОБА_4 чи ОСОБА_7 будь-кому. Чи були потім зустрічі у ОСОБА_4 з ОСОБА_7 свідок теж не знає. Про вимагання грошей ОСОБА_4 йому нічого невідомо взагалі.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що в 2015 році працював у Конотопському міськвідділі міліції у відділі по боротьбі з економічними злочинами. В цьому відділ також працювали ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та був відряджений до них ОСОБА_4 .

Одного разу, точно не пам`ятає коли, можливо і 06 жовтня 2015 року, йому зателефонував ОСОБА_13 , який був його безпосереднім керівником, і сказав, що потрібно виїхати на місце події, де активісти затримали автомобіль з лісом. Він, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 виїхали до пилорами. Там вже працювала оперативна група їхнього відділення поліції. На місці вони побачили, що обсяг лісу завантажений на автомобіль у більшому розмірі, ніж зазначено в документах. Інші співробітники міліції почали займатись документами, а вони своїм складом повернулись до міськвідділу. Будь-яких документів вони не складали. ОСОБА_15 доповів ОСОБА_13 про обстановку із затриманням автомобіля.

Коли вони ще були на роботі, цього ж дня ввечері ОСОБА_4 хтось зателефонував. ОСОБА_4 сказав, що їм потрібно спуститись вниз, бо там їх чекає людина. Біля міськвідділу були ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ОСОБА_12 представив їй ОСОБА_4 , який сказав, що у людей не було документів на ліс, кількість деревини не співпадала з документами. ОСОБА_7 на зустріч прийшла без документів. Інших деталей розмови він не пам`ятає. Розмов про гроші не чув ніяких. Після цього всі вони роз`їхались по домівках.

В цей же день ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_16 увечері були в гостях у спільного товариша, коли туди зайшов ОСОБА_14 і сказав, що потрібно їхати всім на зустріч з ОСОБА_6 . ОСОБА_4 дещо пізніше під`їхав. ОСОБА_16 відмовився їхати, а вони поїхали втрьох - він, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 на його автомобілі, але за кермо сів ОСОБА_4 , бо він вже випив спиртного, а той був тверезий. Метою поїздки було те, що вони думали отримати суперінформацію про зловживання в агролісгоспі, раз директор хоче з ними зустрітися. По дорозі підібрали ОСОБА_7 з чоловіком.

Зустріч відбулася пізно вночі біля с. Комуна Конотопського району. Розмова була в автомобілі, на якому приїхали вони. Подружжя ОСОБА_28 перейшли в автомобіль, на якому приїхав ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 сів до них. Точно не пам`ятає, але здається йому, що ОСОБА_6 був без верхнього одягу. Ніхто не говорив йому знімати одяг і ніхто його не обшукував. Розмову в основному з ОСОБА_6 вів ОСОБА_4 . ОСОБА_6 скаржився на лісників. Більше тексту було від ОСОБА_6 , вони лише вставляли свої слова. Гроші з нього ніхто не вимагав і про них взагалі не розмовляли. Після розмови ОСОБА_6 пішов до своєї машини, а вони втрьох поїхали додому. Після цього ОСОБА_15 більше з ОСОБА_6 не зустрічався.

19 жовтня 2015 року близько 07 ранку йому зателефонував ОСОБА_16 з приводу незаконної порубки в лісосмузі, а він в свою чергу зателефонував ОСОБА_4 . Виїхали втрьох, він, ОСОБА_16 , ОСОБА_4 в лісопосадку, де за сигналом, здійснювалась незаконна порубка лісу. Виїхавши на місце, вони побачили, що дерева пиляють ОСОБА_11 з іншою особою. Оскільки ніяких документів у них на здійснення вирубки не було, тому автомобіль ЗІЛ з завантаженим лісом був доправлений до Конотопського міськвідділу міліції. Була проведена перевірка, лісник привіз документи, їх перевірили, порушень ніяких не виявили і автомобіль відпустили.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що у жовтні 2015 року працював разом з ОСОБА_4 у Конотопському відділенні міліції у відділі протидії злочинності у сфері економіки. На час подій, пов`язаних із отриманням коштів від ОСОБА_6 ОСОБА_4 , він перебував або у відпустці, або на лікарняному. 06 жовтня 2015 року увечері він разом з ОСОБА_15 та ще одним товаришем відпочивали. До них приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_14 . До приміщення зайшов лише ОСОБА_14 , який деякий час прийняв участь у застіллі, а потім запропонував поїхати на зустріч з ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_16 був у нетверезому стані, то від поїздки відмовився.

19 жовтня 2015 року йому зателефонував лісник Грудій і сказав, що у нього крадуть ліс, бо гуде бензопила, але він боїться їхати туди і попросив з`їздити його з іншими працівниками міліції. ОСОБА_16 повідомив про це ОСОБА_4 і іншим, але в якій черговості не пам`ятає. Разом з ним, ОСОБА_15 вони виїхали до лісосмуги. Там побачили, що якісь чоловіки пиляють дерева, частина яких була завантажена на автомобіль. На місці вони провели перевірку всі разом, документів у чоловіків не були. ОСОБА_16 передзвонив лісник ОСОБА_10 і сказав, що всі необхідні документи маються і він їх підвезе. Автомобіль з лісом був доправлений до відділення міліції, вони поїхали на роботу. Там провели подальшу перевірку, лісник привіз документи, після перевірки яких автомобіль з лісом був відпущений. Про все що сталось, йому стало відому лише після затримання ОСОБА_4 .

Про вимагання грошей у ОСОБА_6 йому нічого не відомо, ніяких розмов про гроші від ОСОБА_4 та інших співробітників міліції він не чув. Про отримання ОСОБА_4 грошових коштів від ОСОБА_6 дізнався лише після його затримання.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що у жовтні 2015 року працював дільничним інспектором в Буринському РВ, а до Конотопського МВ був відряджений. 06 жовтня 2015 року дійсно виїжджав разом з іншими на пилораму, де активісти затримали машину з лісом. Команду їхати їм надав ОСОБА_13 . Бачив як до відділення поліції приїжджала ОСОБА_7 , з нею розмовляв ОСОБА_4 , він чув як вона запевнила, що з документами на ліс у них все гаразд. Про гроші ніяких розмов не чув.

Цього дня йому стало відомо, що ОСОБА_6 сам зателефонував ОСОБА_7 і сказав, що хоче з ними зустрітись. ОСОБА_6 наполягав на зустрічі вночі. Зустрілись вони з ним в с. Комуна Конотопського району. На зустріч разом з ними приїхали також ОСОБА_7 з чоловіком, а ОСОБА_6 прибув на службовому автомобілі з водієм. Водоп`янови вийшли з їхнього автомобіля, а ОСОБА_6 сів до них. Він розповідав їм щось про ліс, сказав, що у них все в порядку на підприємстві. Більше розмов не пам`ятає, так як пройшло вже багато часу. Гроші у ОСОБА_6 ОСОБА_4 та інші, в тому числі і він, не вимагали.

19 жовтня 2015 року до лісосмуги на незаконну порубку ОСОБА_14 не виїжджав. Про обставини передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_6 та затримання ОСОБА_4 свідку нічого не відомо.

При цьому, суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в частині того, що ОСОБА_26 не пропопнував ОСОБА_6 передати грошові кошти, оскільки вказані свідки були працівниками правоохоронних органів, знаходились в дружніх стосунках з обвинуваченим і такі їх свідчення суперечать іншим доказам, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Також суд вважає, що вони намагаються захистити обвинуваченого від відповідальності за скоєне правопорушення.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що про обставини отримання ОСОБА_4 коштів від ОСОБА_6 йому нічого не відомо. У жовтні 2015 року ОСОБА_4 дійсно був відряджений до його відділу по боротьбі з економічними злочинами. В обов`язки ОСОБА_4 входило виявлення злочинів в сфері економіки та їх документування. Ніяких перевірок лісового господарства їхній відділ не проводив на той час. Будь-яку перевірку ОСОБА_4 міг проводити лише за дорученням слідчого. Були якісь перевірки по затриманому лісу у відділенні поліції, але ніяких подробиць він вже не пам`ятає. В момент подій, пов`язаних з передачею грошей ОСОБА_4 , ОСОБА_13 перебував на лікарняному. Про обставини отримання грошових коштів від ОСОБА_6 . ОСОБА_4 йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що спільно з ОСОБА_21 в жовтні 2015 року був присутній в якості понятого під час огляду території біля одного з будинків м. Буринь, де на дорозі були розкидані грошові купюри і ще якийсь предмет, чи сумка, чи гаманець. Також тут було багато людей, молоденький слідчий, працівники СБУ. Не пам`ятає, хто зібрав ці кошти, але їх зібрали. Перерахували, суму вже не пам`ятає яка була, світили на гроші і на них світилось світло. Хтось потім упакував ці гроші. Як і хто розкидав гроші на дорозі він не бачив і йому з цього приводу нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_21 , який був другим понятим під час вилучення грошових коштів біля подвір`я ОСОБА_6 , надав суду аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_17 суду зазначив, що в жовтні 2015 року займав посаду слідчого прокуратури Сумської області і здійснював досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_26 . Після передачі ОСОБА_6 грошових коштів ОСОБА_4 , останній, побачивши, що його дії викриті, викинув гроші з вікна і втік на автомобілі з місця пригоди.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що у жовтні 2015 року і на даний час є співробітником СБУ в Сумській області. По даному провадженню восени 2015 року документував спільно з іншими колегами факт одержання працівником Конотопського МВ ОСОБА_4 грошових коштів від директора Конотопського агролісгоспу ОСОБА_6 , який звернувся із заявою на ОСОБА_4 . Зустріч ОСОБА_6 з ОСОБА_4 відбулась в м. Буринь. ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 близько 10 тис. грн. Після безпосередньої передачі коштів вони намагались затримати ОСОБА_4 , але той вчинив опір, викинув гроші з вікна автомобіля і уїхав з місця вчинення злочину. Саме в момент передачі грошей ОСОБА_4 він на місці події не був, але вже спостерігав з моменту як ОСОБА_4 викинув гроші з вікна автомобіля і поїхав далі, ледь не збивши когось і співробітників СБУ.

Свідок ОСОБА_19 суду зазначив, що є співробітником СБУ в Сумській області і у жовтні 2015 року приймав участь в документуванні отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди від ОСОБА_6 . Ніяких організаційних дій не виконував, був лише рядовим виконавцем. Під час передачі грошей ОСОБА_4 він присутній не був, обставин його затримання не пам`ятає, як і хто гроші збирав не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що точно вже не пам`ятає коли це було, але давно вже, він йшов в поліклініку і по дорозі його зупинив працівник СБУ та попросив побути понятим. Сказав, що будуть вручати гроші міліціонеру. Він погодився. Його привели в службове приміщення, там був ще один понятий ОСОБА_40 та чоловік, який повинен був вручати гроші. В їх присутності працівник СБУ гроші перерахував, зняв з них копії, віддав чоловіку. Також склали протокол про це і він його підписав. Яка сума грошей, якими купюрами, чи наносилося на них щось, він не пам`ятає.

Факт одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 від ОСОБА_6 підтверджується наступними письмовими доказами.

Відповідно до витягу з наказу УМВС України в Сумській області №272 о/с від 13.08.2011 ОСОБА_4 , який прибув з УМВС України на Південно-Західній залізниці, призначений на посаду оперуповноваженого відділу боротьбі з етнічними організованими злочинними групами і злочинними організаціями з міжнародними зв`язками УКР УМВС (том 2 а. п. 193).

Як вбачається з довідки заступника начальника відділу управління кадрового забезпечення УМВС України в Сумській області від 20.10.2015, чергове спеціальне звання капітан міліції ОСОБА_4 було присвоєне наказом УМВС України на Південно-Західній залізниці №42 о/с від 30.04.2015 (том 2 а. п. 194).

Присяга працівника органів внутрішніх справ України ОСОБА_4 була прийнята 21 січня 2010 року (том 2 а. п. 203).
Таким чином, обіймаючи вказану посаду, ОСОБА_4 постійно здійснювали функції представників влади, тобто був службовою особою, працівником правоохоронного органу та суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_6 від 07 жовтня 2015 року, повідомлення заступника начальника Управління начальника відділу БКОЗ ОСОБА_41 від 07 жовтня 2015 року, рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС сектору відділу БКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_42 від 07 жовтня 2015 року, співробітник міліції ОСОБА_4 вимагає у ОСОБА_6 неправомірну вигоду (том 2 а. п. 7-9, 24).

Відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 19 жовтня 2015 року, який складено на підставі постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 07 жовтня 2015року, ОСОБА_6 у присутності понятих ОСОБА_43 та ОСОБА_22 були вручені грошові кошти в сумі 11000 грн. (том 2 а. п. 29-35, 224-225).

Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 20 жовтня 2015 року, о 18:20 год. 19 жовтня 2015року за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 неправомірну вигоду в сумі 11000 грн. в автомобілі останнього марки МАZDА 626, д.р.н. НОМЕР_2 . В ході огляду місця події вилучена частина вказаних грошових коштів в сумі 10000 грн., номери купюр яких співпадають з номерами купюр грошових коштів, що вручалися ОСОБА_6 (том 2 а. п. 36-37).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2015 року, за адресою: Сумська область, м. Буринь, вул. Жовтнева між будинками 1 та 6 вилучені портмоне коричневого кольору та грошові кошти в сумі 10000 грн., номери купюр яких співпадають з номерами купюр грошових коштів, що вручалися ОСОБА_6 (том 2 а. п. 38-40).

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується висновком судової експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №10399 від 19 листопада 2015 року, виконаної на підставі постанови слідчого про призначення даної експертизи від 26 жовтня 2015 року, згідно з яким на вилучених з місця події 19 жовтня 2015 року грошових коштах та портмоне наявне нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору), що має спільну родову належність між собою та із зразком спеціальної хімічної речовини, наданою для порівняння та відібраною при врученні грошових коштів ОСОБА_6 (том 2 а. п. 78-85).

Як вбачається з узагальнення інформації про надані телекомунікаційні послуги ОСОБА_4 , отриманого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.01.2016 №591/7520/15-к, на них зафіксовані розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 саме 19 жовтня 2015 року (том 1 а. п. 335, том 2 а. п. 3).

Відповідно до ухвал слідчого судді Апеляційного суду Сумської області від 08 та 07 жовтня 2015 року старшому слідчому СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_44 було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_4 та прокурору відділу з нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з корупційними злочинами, прокуратури Сумської області ОСОБА_45 надано дозвіл на використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: протоколу за результатами проведення НСРД до вх. №1584-т від 02.11.2015 на 20 аркушах, протоколу за результатами проведення НСРД до вх. №1584-т від 02.11.2015 на 16 аркушах, матеріальних носіїв 2 оптичних дисків до вказаних протоколів (том 2 а. п. 92-95).

Як вбачається з протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27 жовтня 2015 року про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільних номерів ОСОБА_4 НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що здійснювалось на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області №2188-т від 08.10.2015, на них зафіксовані розмови ОСОБА_4 з іншими особами щодо висловлення останнім пропозиції ОСОБА_6 про передачу неправомірної вигоди (том 1 а. п. 210-229).

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується також протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_4 , що здійснювалося на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області №2181т від 07.10.2015 (з додатками до них), де зафіксовано факт зустрічі ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , зміст розмови між ними, обізнаність ОСОБА_4 про події 06.10.2015 та 07.10.2015, а саме озвучення ОСОБА_6 про необхідність передачі 2000 доларів США, розмови з приводу надання раніше озвученої суми неправомірної вигоди 2000 доларів США частинами. Також зафіксовано розмову при безпосередній передачі коштів в сумі, еквівалентній 500 доларам США станом на 19.10.2015 (том 2 а. п. 215-222).

Сторона захисту зазначені протоколи, оптичні диски до них, постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 07 жовтня 2015 року просила визнати недопустимими доказами, так як слідчі дії у вигляді аудіо- та відеоконтролю здійснювалися за результатами проведення негласних слідчих дій на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Сумської області, які стороні захисту не відкривались. Крім того, передача неправомірної вигоди ОСОБА_6 була провокацією з боку правоохоронних органів, оскільки ініціатива передачі коштів належала саме потерпілому, а не ОСОБА_4 .

Але суд вважає, що аргументи сторони захисту про недопустимість зазначених вище протоколів та оптичних дисків з телефонними розмовами є безпідставними.
Ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину стороні захисту прокурором відкривались.

Стосовно провокації злочину, то суд такі мотиви сторони захисту знаходить безпідставними, виходячи з наступного.
Суд вважає, що провокація одержання неправомірної вигоди може мати місце в разі створення службовою особою обстановки та умов, які в послідуючому викликали у особи намір одержати та одержання неправомірної вигоди.
Як зазначив ЄСПЛ у справі «Мілінііне проти Литви» (рішення від 24 червня 2008 року) у справі відсутні відомості про вчинення заявницею злочинів раніше, зокрема, пов`язаних з корупцією. Однак ініціатива в даній справі належала виключно приватній особі. З урахуванням того, що особа мала поліцейську підтримку, роблячи заявниці пропозицію про виплати значної суми, і була забезпечена технічними засобами для запису їхньої розмови, можна дійти висновку, що поліція чинила вплив на хід подій. Проте ЄСПЛ не знаходить, що поліція допустила зловживання, зважаючи на її обов`язок перевіряти повідомлення про вчинення злочину і важливості протидії негативного впливу судової корупції на верховенство права в демократичному суспільстві. Вирішальним фактором є не роль поліції, а поведінка вказаної особи і заявниці.

Тому ЄСПЛ визнав, що в підсумку можна стверджувати, що поліція «приєдналася» до злочинної діяльності, а не ініціювала її. Дії поліції, таким чином, можна охарактеризувати як таємну роботу, але не як провокацію, яка порушувала б п. 1 ст. 6 Конвенції. Така модель боротьби була законно прийнята і застосована. Крім того, прокуратура здійснювала належний нагляд, хоча судовий контроль був би більш доречний при такій прихованій системі розслідування.

Наведене вище дає підстави дійти висновку про те, що ЄСПЛ чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій. Тобто, якщо вказані працівники, з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю, спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує «злочинця» до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого виправдати. Разом з тим, коли представники правоохоронних органів обмежились пасивним спостереженням за злочинною поведінкою особи і в ході проведення негласних слідчих дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, зібрані докази будуть відповідати усім критеріям належності, допустимості та достовірності.

Аналізуючи докази у даному кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_6 та співробітників УСБУ в Сумській області не створюють провокації, ініціатива щодо викриття ОСОБА_4 належала виключно ОСОБА_6 , судовий контроль за дотриманням прав та свобод ОСОБА_4 у ході проведення негласних слідчих дій мав місце, а співробітники УСБУ України в Сумській області обмежились лише пасивним спостереженням за злочинною поведінкою ОСОБА_4 .

Таким чином, стороною захисту не доведено суду, що будь-якою службовою особою УСБУ України в Сумській області, шляхом використання ОСОБА_6 , були створені обстановка та умови, які в послідуючому викликали у ОСОБА_4 бажання отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_6 .

Посилання захисту про те, що конкретні дії, що мав вчинити ОСОБА_4 на виконання домовленості між ним та потерпілими чітко не обумовлювались, не мають юридичного значення.

Так, відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» дії винних належить визнавати одержанням неправомірної вигоди й у тих випадках, коли умови одержання матеріальних цінностей або послуг хоча спеціально і не обумовлювались, але учасники злочину усвідомлювали, що особа дає таку винагороду службовій особі з метою задоволення завдяки службовому становищу такої особи тих чи інших власних інтересів.

В даному випадку потерпілий ОСОБА_6 , який дав неправомірну вигоду ОСОБА_4 , як працівнику правоохоронного органу, усвідомлював, що дає його саме такій особі, й у зв`язку із можливостями цієї посади, а ОСОБА_4 , який одержав неправомірну вигоду, розуміє (не може не розуміти) значимість займаної ним посади, її статусність та можливості, вагомість цієї посади у сприйнятті ОСОБА_6 , мету, яку переслідує останній, та його віру в те, що ця мета буде досягнута у зв`язку з можливостям посади, яку обіймав ОСОБА_4 .

Таким чином, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , свідків, всебічно та повно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, винуватість ОСОБА_4 у одержанні неправомірної вигоди 19 жовтня 2015 року від ОСОБА_6 в сумі 11000 грн. при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності й достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.
Невизнання обвинуваченими ОСОБА_4 своєї винуватості суд вважає способом захисту, обраний ними з метою уникнути покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковані як одержання неправомірної вигоди в сумі 11000 грн., поєднане з вимаганням неправомірної вигоди у значному розмірі, а саме 4000 доларів США, за ч. 3 ст. 368 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вимагання неправомірної вигоди у значному розмірі.

Але доказів вчинення ОСОБА_4 такого злочину з вимаганням неправомірної вигоди та в значному розмірі сторона обвинувачення суду не надала.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» вимаганням хабаря визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України, в редакції чинній на момент вчинення злочину, неправомірною вигодою в значному розмірі вважається вигода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою 5 до статті 354 КК України У статтях 354, 368, 368-3 і 368-4 цього Кодексу під вимаганням неправомірної вигоди слід розуміти вимогу щодо надання неправомірної вигоди з погрозою вчинення дій або бездіяльності з використанням свого становища, наданих повноважень, влади, службового становища стосовно особи, яка надає неправомірну вигоду, або умисне створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.
Таким чином, вимагання надати неправомірну вигоду відрізняється від прохання її надати тим, що в останньому випадку винний нічим не погрожує, не створює ніяких умов, щоб примусити це зробити, а лише просить надати таку вигоду.
Так, потерпілий в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 , висловлюючи своє прохання отримати від нього грошові кошти, погроз щодо застосування фізичного чи морального випливу до потерпілого не висловлював, ніяких умов, щоб перешкоджали роботі підприємства, яке очолює ОСОБА_6 , і йому особисто він не створював.

В обох випадках затримання деревини ДП «Конотопський агролісгосп» працівниками Конотопського МВ УМВС України відбулось не з ініціативи ОСОБА_4 і навіть не за його повідомленнями.

В своїх показанням ОСОБА_6 вказав, що суму в 4000 євро, а потім в доларах, йому озвучила ОСОБА_7 , особисто йому ОСОБА_4 таку цифру не називав. А при зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_4 звучала цифра, починаючи від 2000 доларів США.

ОСОБА_7 вказаний факт в судовому засіданні заперечувала, зазначила, що ніяких розмов від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про гроші не чула.

Жоден інший свідок, що був допитаний судом, суму коштів, яку ОСОБА_4 мав бажання отримати від ОСОБА_6 , суду не називав.

Як вбачається з протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 20 жовтня 2015 року, під час розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_6 останній зазначив: «Хорошо. Я не против. Но если в пределах разумного, то я согласен… Нет, две нет. Это тоже много… Вот начнем с пятисот». Мова про 4000 доларів США між ними взагалі не йшла, ОСОБА_4 назвав суму 2000 доларів США.

Будь-які інші письмові докази, де йшла б мова про суму в 4000 доларів США, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 мав намір одержати від ОСОБА_6 кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених Національним банком України, на момент пред`явлення вимоги складала 42431,28 грн. і ця сума не перевищує в сто і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Фактично ж він отримав від нього 11000 грн. і його злочинна діяльність була припинена.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» злочини, передбачені статтями 368, 369 КК, вважаються закінченими з моменту, коли службова особа прийняла хоча б частину хабара.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 перекваліфікувати з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 368 КК України, оскільки він одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 11000 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не знаходиться, не інвалід, має сім`ю і постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності; на утриманні має неповнолітню дитину.

Реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, суд вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наведених вище всіх обставин та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в максимальному розмірі, що визначений санкцією цієї статті, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах.
Кошти в сумі 10000 грн., які передавались обвинуваченому в якості неправомірної вигоди, є власністю УСБУ України в Сумській області, тому примусовому безоплатному вилученню вони не підлягають.

Відповідно до ст. 54 КК України суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_4 спеціального звання капітан міліції.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлявся до обвинуваченого цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2183,75 грн. та моральної шкоди в сумі 40000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_6 просив залишити цивільний позов без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити у виді застави.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 2952 грн.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази - грошові кошти в сумі 240 грн., що належать ОСОБА_4 і були вилучені під час його освідування, на які накладено арешт 21 жовтня 2015 року ухвалою слідчого судді Зарічного району м. Суми від 22 жовтня 2015 року, необхідно обернути в доход держави у рахунок відшкодування процесуальних витрат; портмоне коричневого кольору, що належить ОСОБА_4 , необхідно знищити; два ключі від автомобіля МАZDА, брелок сигналізації, що належать ОСОБА_4 , необхідно повернути останньому як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Дії ОСОБА_4 перекваліфікувати з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в доход держави в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.
Позбавити ОСОБА_4 спеціального звання - капітан міліції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити у виді застави.

Заставу в сумі 68900 гривень, яка була внесена 26 жовтня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Зарічного району м. Суми від 22 жовтня 2015 року, повернути заставодавцю.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 2183,75 грн. та моральної шкоди в сумі 40000 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави в сумі 2952 грн.
Грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, що були предметом неправомірної вигоди, повернути ВБКОЗ УСБУ в Сумській області.

Грошові кошти в сумі 240 (двісті сорок) гривень, що належать ОСОБА_4 і були вилучені під час його освідування, на які накладено арешт 21 жовтня 2015 року ухвалою слідчого судді Зарічного району м. Суми від 22 жовтня 2015 року, обернути в доход держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази - портмоне коричневого кольору, що належить ОСОБА_4 , знищити; два ключі від автомобіля МАZDА, брелок сигналізації, що належать ОСОБА_4 , повернути останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя