Справа № 750/6285/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/237/18
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі

секретаря судового

засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 жовтня 2018 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.05.2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Малинівка, Чернігівського району, Чернігівської області, зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.4 ст.358 КК України повернуто до прокуратури Чернігівської області як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Підставою для визнання обвинувального висновку таким, що не відповідає вимогам КПК України та повернення його прокуророві стало те, що обвинувальний акт містить 39 епізодів, в яких наведені обставини, за яких ОСОБА_7 використовувала 213 завідомо підроблених заяв, а не 211, як зазначено у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Крім того, в обвинувальному акті повністю не ідентифіковані особи (відсутні ім`я та по-батькові), від імені яких були подані підроблені заяви. Органом досудового розслідування у обвинувальному акті також не відображено, в чому полягає підроблення заяв а також, за якими ознаками заяви про взяття на облік слід вважати офіційними документами. Також, зі змісту обвинувального акту неможливо встановити, на підставі яких документів у ОСОБА_7 виникло право подачі таких заяв від імені інших осіб та в якому правовому статусі діяла обвинувачена при подачі заяв до відповідного органу соціального захисту населення.

Не погоджуючись з ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що при складанні обвинувального акту вимоги кримінального процесуального кодексу України дотримано в повному обсязі. Також вказує, що обвинувальний акт містить прізвища та ініціали осіб, а також дати їх народження. Особи, від імені яких подавались заяви не мають статусу потерпілих, обвинувачених, прокурорів чи слідчих, тоді як приписи ст..291 КПК України містять вимогу про повне зазначення в обвинувальному акті прізвища, ім`я та по-батькові виключно лише щодо вищевказаного кола осіб.

Стосовно кількості використаних ОСОБА_7 підроблених заяв (213 замість 211) зазначає, що в обвинувальному акті детально зазначено час, місце, спосіб та усі обставини вчинення кримінального правопорушення окремо по кожній особі від імені якої ОСОБА_7 подавала заяви до УПтСЗН. А тому допущена технічна помилка не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої та не погіршує її становище.

Також вказує, що незрозумілим є твердження суду про те, що в обвинувальному акті не відображено в чому полягає підроблення заяв про взяття на облік, тоді як органом досудового слідства встановлено та в обвинувальному акті чітко зазначено, що підробка заяв здійснена шляхом внесення до граф «фактичне місце перебування», а також «обставина, що спричинила переміщення» відомостей, які не відповідають дійсності.

Також, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно зазначено про відсутність у обвинувальному акті відображення за якими ознаками заяви про взяття на облік слід вважати офіційними документами.

Вказує, що суд фактично під час підготовчого судового засідання неправомірно вдався до оцінки обставин кримінального правопорушення, що можливо лише при судовому розгляді справи.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її з указаних в ній підстав, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ч. 3 ст. 314 КПК України перелічені рішення, які може прийняти суд у підготовчому судовому засіданні, у тому числі рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього КПК.

Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які пред`являються до обвинувального акту. Зокрема, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт містить 39 епізодів, в яких наведені обставини, за яких ОСОБА_7 використовувала 213 завідомо підроблених заяв, а не 211, як зазначено у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Також в обвинувальному акті повністю не ідентифіковані особи, від імені яких були подані підроблені заяви. Зі змісту обвинувального не зрозуміло в чому полягає підроблення заяв а також, за якими ознаками заяви про взяття на облік слід вважати офіційними документами. Також, неможливо встановити на підставі яких документів у ОСОБА_7 виникло право подачі заяв від імені інших осіб та в якому правовому статусі діяла обвинувачена при подачі вказаних заяв до відповідного органу соціального захисту населення.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав на ці порушення законодавства, як на обставини, що перешкоджають вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду та проведення судового розгляду і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення та є неконкретним.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків законним і обґрунтованим, так як викладені в ухвалі недоліки, допущені при складанні обвинувального акту, унеможливлюють призначення на його підставі судового розгляду.

Отже, ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2018 року, якою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.05.2018 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4