Справа№751/8459/18
Провадження№1-в/751/440/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м.Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ОСОБА_1
розглянувши в порядку прийняття клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2018 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання 1 року 10 місяців на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У своєму клопотанні ОСОБА_2 посилається на те, що вона відбуває покарання у Чернігівській виправній колонії і відбула 2/3 частини покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно , дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштована на швейному виробництві, до праці ставиться добросовісно та відповідально. Має два заохочення, зауважень немає. Постійно приймає участь в культурно-масових заходах колонії. Являється головою ради колективу. Сплачує аліменти своєму синові, опікуном якого є її мати. Вину у вчиненому злочині визнає. Вважає, що своєю діяльністю та працею стала на шлях виправлення та має право на заміну невідбутої частини покарання на умовно-дострокове звільнення.

Вивчивши клопотання засудженої, доходжу наступного висновку.

Статтею 81 Кримінального кодексу України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов, передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Відповідно до абз. 16 ч.1 ст. 107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно- правовими актами Державного департаменту України з питань виконання покарань : звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Діючим на даний час КПК України суду не надано право збирати докази, а отже обов`язок доказування того, що необхідно застосувати до засудженого ст. 81 КК України покладено на засудженого.

Оскільки, засуджена ОСОБА_2 до свого клопотання про застосування ст. 81 КК України, не додала документів, які б свідчили, що вона зверталася до адміністрації державної установи «Чернігівська виправна колонія 44» з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не надала документів, які б свідчили, що вона стала на шлях виправлення, зокрема : характеристику, довідку про заохочення та стягнення, документи про ставлення до праці, витяг з рішення спостережної комісії виконавчого комітету Чернігівської міської ради з висновком про доцільність застосування ст. 81 КК України чи відмову у застосуванні, ці прогалини в судовому засіданні неможливо усунути, суддя, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" вважає , що клопотання засудженої на стадії підготовки справи до розгляду підлягає поверненню для відповідного оформлення.

Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей, додання необхідних документів та належним чином завірених копій.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 107, 154 КВК України, ст. 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", суддя

УХВАЛИЛА :

Клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - повернути.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3