Дата документу 13.02.2019 Справа № 310/3376/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/516/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/3376/18
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003076, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює, на утриманні осіб не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 19.10.1996 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, зх. іспитовим строком 2 роки;
2) 23.12.1999 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.1 ст. 229-6 до позбавлення волі на строк 1 рік. Додатковий захід лікування від наркоманії. Звільнений 06.07.2000 року на підставі ЗУ « Про амністію» від 11.05.2000 року);
3) 18.01.2001 Бердянський міським судом Запорізької області за ч.2 ст. 142 КК України до позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією майна. Додатковий захід лікування від наркоманії. Звільнений 02.11.2006 по відбуттю строку покарання;
4) 09.07.2008 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 20.01.2012 по відбуттю строку покарання;
5) 14.06.2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 12.06.2015 по відбуттю строку покарання;
6) 22.09.2015 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців. Звільнений 01.04.2016 по відбуттю строку покарання;
7) 20.07.2017 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить застосувати до нього положення ч.5 ст. 72 КК України, крім того, вказує, що він щиро розкаюється в скоєному, хворіє на туберкульоз. Просить пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.07.2017 року у виді 6 місяців позбавлення волі остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишено тримання під вартою. Обвинувальний вирок суду в частині застосування запобіжного заходу, яким ОСОБА_6 визначено тримання під вартою до набрання вироком законної сили - виконувати негайно. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 12 травня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 296,61 гривень.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 29 липня 2017 року, приблизно о 15 годині 11 хвилин, знаходячись у кафе, розташованому на території бази відпочинку «Бухта» по вул. Макарова, 9-А в м. Бердянськ, Запорізької області, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає підійшов до барного столу, звідки таємно, повторно викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Nomi» I503, вартістю 1100 грн., з сім карткою мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 40 грн., а також карткою пам`яті об`ємом 8Гб., вартістю 200 грн. Відразу після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов, розпорядившись майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1350 грн.
Крім того, 20.08.2017 року приблизно о 17 годині, знаходячись у приміщенні магазину «Модерн» за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Італійська 55-А, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до каси, де шляхом вільного доступу зі стелажу з товаром, викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: запальничка «Крикет» у кількості 25 шт., вартістю 8 гривень 39 копійок за одну одиницю. Відразу після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину пішов, розпорядившись майном на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 209 гривень 75 копійок.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи апелянта про пом`якшення йому покарання, є необґрунтованими з погляду на наступне.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом було враховано, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, а тому суд призначив йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ст. 185 ч. 2 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 призначеного судом покарання, зокрема у зв`язку з тим, що він тяжко хворіє, щиро розкаявся, оскільки, будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що ці корисливі умисні злочини їм було скоєно через короткий проміжок часу після засудження його судом 20.07.2017 року, а тому призначені покарання за вчинення вищевказаних злочинів та остаточне покарання за сукупністю вироків є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Необґрунтованими є також доводи апелянта і про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII), оскільки злочини він вчинив після 20.06.2017 року (29.07.2017 року та 20.08.2017 року), а тому на нього поширюється дія ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII) на підставі якої попереднє ув`язнення зараховується останньому у строк покарання як 1день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Не відповідають дійсності доводи апелянта і про те, що він був затриманий 02.05.2017 року, оскільки згідно протоколу затримання ОСОБА_6 останній по цьому кримінальному провадженні був затриманий 12.05.2018 року (а.с. 67), що ж стосується його затримання 02.05.2017 року (л.д. 71-72) то він був затриманий по іншому кримінальному провадженні, при цьому запобіжний захід щодо останнього потім не обирався.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 вересня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: