Справа № 675/1046/18
Провадження № 1-кп/675/5/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження за № 0000064 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 у лютому 2018 року вчинив пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди слідчому слідчого відділення Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_7 як службовій особі, яка займає відповідальне становище, за наступних обставин.

Так, у провадженні слідчого слідчого відділення Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження № 0000557 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження 13 лютого 2018 року о 09 год. 50 хв. слідчим ОСОБА_7 виписано та вручено ОСОБА_5 повістку про виклик для явки до слідчого на 16 лютого 2018 року на 11 год. 00 хв. з метою його допиту в якості свідка.

При врученні повістки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, діючи умисно, усно, в завуальованій формі запропонував ОСОБА_7 , який перебуває на посаді слідчого Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області та проводить досудове розслідування кримінального провадження № 0000557, надати неправомірну вигоду за вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення та повернення вилученого майна, а саме: грошових коштів та комп`ютерної техніки, а також сприяння продовженню незаконної діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом.

Надалі, 16 лютого 2018 року близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті № 27, який розташований на третьому поверсі будівлі Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, що по вул. Грушевського, 24 у м. Ізяслав Хмельницької області, після допиту в якості свідка надав слідчому слідчого відділення Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_7 як службовій особі, яка займає відповідальне становище, проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, неправомірну вигоду в сумі 5000 грн. за не притягнення його до кримінальної відповідальності та повернення вилученого майна, а саме: грошових коштів та ноутбука, вилучених в рамках вищевказаного кримінального провадження, а також сприяння продовженню незаконної діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом. Зазначені грошові кошти в сумі 5000 грн. ОСОБА_5 дістав з кишені своєї куртки, у якості неправомірної вигоди поклав у протокол допиту свідка, який лежав на робочому столі слідчого ОСОБА_7 , та передав їх останньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення не визнав, відмовився надати показання згідно з ст. 63 Конституції України та вказав, що працівники правоохоронних органів спровокували його до скоєння злочину.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його вина у скоєному підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Будучи допитаним у судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 показав, що займає посаду слідчого слідчого відділення Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000557 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. 12 квітня 2017 року та 07 лютого 2018 року на підставі ухвал слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області було проведено обшуки у приміщеннях, призначених для зайняття гральним бізнесом. У ході обшуків було вилучено, серед іншого, комп`ютерне обладнання та грошові кошти. 13 лютого 2018 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , зустрівши ОСОБА_5 поблизу приміщення Ізяславського відділення поліції, вручив останньому повістку про виклик на 16 лютого 2018 року з метою його допиту в якості свідка у зазначеному кримінальному провадженні. Під час вручення повістки ОСОБА_5 у завуальованій формі запропонував ОСОБА_7 неправомірну вигоду. При цьому, ОСОБА_5 запитував, яка ціна питання щодо сприяння подальшому функціонуванню грального закладу, та вказував на те, що 20 000 грн. це не велика сума для вирішення зазначеного питання. Після зустрічі з ОСОБА_5 ОСОБА_7 склав рапорт на ім`я керівника Ізяславського відділення поліції, де виклав вказані обставини. Зазначені відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у подальшому доручено здійснити розслідування у кримінальному провадженні іншому слідчому. Надалі, 16 лютого 2018 року під час допиту ОСОБА_5 в якості свідка останній неодноразово пропонував ОСОБА_7 неправомірну вигоду за повернення вилученого майна та сприяння продовженню незаконної діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом, обіцяв надавати йому грошові кошти у подальшому. Після завершення допиту ОСОБА_7 надав ОСОБА_5 протокол допиту для ознайомлення, а останній поклав у нього грошові кошти та передав його слідчому. ОСОБА_7 також вказав, що повідомляв ОСОБА_5 про те, що він являється слідчим у вказаному кримінальному провадженні, та що такі дії останнього є незаконними. Свідок також зазначив, що жодних провокативних дій по відношенню до ОСОБА_5 щодо схиляння останнього до надання неправомірної вигоди він та інші працівники Ізяславського відділення поліції не вчиняли.

Показання свідка ОСОБА_7 спростовують твердження сторони захисту про те, що надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди слідчому є результатом провокації з боку правоохоронного органу. Так, аналізуючи показання цього свідка, вбачається, що незаконні дії ОСОБА_5 щодо повернення вилученого майна та вирішення питання про сприяння правоохоронними органами продовженню діяльності, пов`язаної з гральним бізнесом, мали місце безпосередньо після проведення обшуків. Таким чином, повністю спростовуються твердження обвинуваченого про те, що до вчинення злочину його підбурили поліцейські, оскільки чітко прослідковується, що намір повернути вилучене майно та вирішити питання щодо сприяння продовженню зайняття гральним бізнесом в обвинуваченого виник ще до спілкування з правоохоронцем. Крім того, свідок вказав, що ОСОБА_5 через деякий час після проведення обшуку при врученні йому 13 лютого 2018 року повістки про виклик для допиту в якості свідка натякнув слідчому на можливість надання неправомірної вигоди, а також у подальшому 16 лютого 2018 року наполегливо пропонував грошові кошти в обмін на можливість повернення вилученого майна та вирішення питання про сприяння зайняттю гральним бізнесом, що знову ж таки доводить той факт, що обвинувачений, знаючи про статус вилученого у нього майна як речового доказу в кримінальному провадженні, не звернувся за правовою допомогою, а продовжив протиправну діяльність, спрямовану на повернення вилученого в нього майна в незаконний спосіб та на вирішення питання про сприяння зі сторони слідчого продовженню діяльності, пов`язаної з функціонуванням грального закладу.

Суд не знаходить підстав сумніватися в правдивості показань свідка ОСОБА_7 , оскільки його показання підтверджуються результатами проведених негласних слідчих дій, де зафіксована чітка та однозначна пропозиція обвинуваченого надати неправомірну вигоду слідчому за можливість повернути речові докази, закриття кримінальної справи, сприяння у подальшому зайнятті гральним бізнесом.

Суд не може погодитися з твердженнями сторони захисту про те, що обвинуваченого ОСОБА_5 до скоєння злочину підбурив слідчий ОСОБА_7 , оскільки належних та допустимих доказів цьому не знайдено. Також нічим не підтверджені факти впливу на обвинуваченого з боку інших посадових осіб правоохоронних органів.

У судовому засіданні за клопотанням сторони захисту був допитаний свідок ОСОБА_8 , який суду показав, що він перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_5 12 лютого 2018 року до нього зателефонував слідчий ОСОБА_7 та попросив про зустріч. У той же день у вечірню пору він прибув до приміщення Ізяславського відділення поліції, де зайшов у кабінет слідчого ОСОБА_7 , що знаходиться на третьому поверсі зазначеної будівлі. Під час розмови ОСОБА_7 повідомив йому про необхідність допиту в якості свідка ОСОБА_5 у зв`язку з розслідуванням слідчим кримінального провадження. ОСОБА_7 також вказав, що може повернути останньому вилучену в ході проведення обшуків комп`ютерну техніку за умови, якщо ОСОБА_5 віддячить за це. Вийшовши з кабінету слідчого, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та домовився з ним про зустріч. Наступного дня вранці ОСОБА_5 приїхав на автомобілі свого знайомого у м. Ізяслав. Вони разом під`їхали до приміщення Ізяславського відділення поліції та зайшли до кабінету слідчого ОСОБА_7 . Останній повідомив про необхідність допиту ОСОБА_5 в якості свідка, але вказав, що не може провести допит у цей день у зв`язку з зайнятістю в іншій справі. Тому вони домовились про зустріч на 16 лютого 2018 року на 12 год. 00 хв. При цьому, ОСОБА_7 сказав їм, що ОСОБА_8 розповість ОСОБА_5 , яким чином йому слід надати покази під час допиту, щоб все було добре. 15 лютого того ж року ОСОБА_7 знову йому зателефонував та попросив про зустріч. Коли вони зустрілися, слідчий нагадав свідкові про те, що ОСОБА_5 слід віддячити йому за повернення вилученого майна. 16 лютого 2018 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 прибули до будівлі Ізяславського відділення поліції та зайшли до службового кабінету слідчого ОСОБА_7 . Однак, останній вказав їм про необхідність здійснення реєстрації у журналі обліку відвідувачів відділення поліції. Тому вони повернулися на перший поверх. Коли вони проходили реєстрацію, до ОСОБА_8 підійшов працівник карного розшуку ОСОБА_9 та попросив останнього піти із ним для проведення допиту в якості свідка в іншому кримінальному провадженні. Протягом тривалого часу вони спілкувалися з зазначеним поліцейським, а потім їм повідомили, що ОСОБА_5 затримали у зв`язку з наданням слідчому неправомірної вигоди. На його думку, такі дії слідчого були спрямовані на провокування ОСОБА_5 до вчинення злочину.

Суд враховує, що ОСОБА_8 перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_5 , а тому вказаний свідок, на думку суду, є заінтересованим у тому, щоб посприяти обвинуваченому в ухиленні від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, свідок ОСОБА_8 під час досудового розслідування не допитувався, клопотання сторони захисту з даного приводу слідчому не надавалися, в тому числі і під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Про виклик вказаного свідка заявлено тільки на стадії судового розгляду у судовому засіданні 26 червня 2018 року.

Крім того, покази вищевказаного свідка спростовуються іншими належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Зокрема, показами свідка ОСОБА_7 , який заперечив ту обставину, що він телефонував ОСОБА_8 . Зазначений свідок, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, навпаки, ствердив, що ОСОБА_8 зателефонував йому за декілька днів до цієї події та попросив про зустріч. ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_8 поруч із приміщенням Ізяславського відділення поліції та вони разом зайшли до його службового кабінету. Під час розмови ОСОБА_8 повідомив йому, що з ним хоче поспілкуватися ОСОБА_5 , на що він погодився. ОСОБА_7 категорично заперечив факт натяку з його сторони на необхідність надання йому ОСОБА_5 подяки за повернення вилученого майна. Свідок також вказав, що ОСОБА_10 говорив йому, що ОСОБА_5 хоче зустрітися із ним для розмови з приводу вилученого в іншому кримінальному провадженні автомобіля.

Такі показання свідка ОСОБА_7 об`єктивно співпадають з результатами проведених негласних слідчих дій, де зафіксовано, що під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній запитував у слідчого, чи з ним говорив ОСОБА_11 з приводу повернення комп`ютерного обладнання. Натомість, ОСОБА_7 відповів, що ОСОБА_11 повідомив йому про бажання ОСОБА_5 переговорити з ним.

Отже, даними негласних слідчих дій підтверджується, що саме ОСОБА_5 через ОСОБА_8 ініціював питання про зустріч із працівником правоохоронного органу для вирішення питання про повернення вилученого майна.

Оскільки покази ОСОБА_7 узгоджуються з результатами проведення негласних слідчих дій, суд вважає їх достовірними. У той же час покази свідка ОСОБА_10 стосовно підбурення ОСОБА_5 до вчинення злочину судом не враховуються.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 16 лютого 2018 року (Том 1, а.с. 109-111), з якого встановлено, що місцем скоєння злочину є службовий кабінет № НОМЕР_1 , який розташований у будівлі Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, що по вул. Грушевського, 24 у м. Ізяслав Хмельницької області, а предметом кримінального правопорушення є грошові кошти в сумі 5000 грн., які було виявлено між аркушами паперу протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , що лежав на робочому столі, який знаходився у вказаному службовому кабінеті.

Зазначена слідча дія проведена у відповідності до вимог чинного законодавства за участю ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а тому в суду відсутні підстави вважати даний доказ недопустимим.

Зазначення слідчим у даному протоколі огляду місця події від 16 лютого 2018 року про виявлення на місці вчинення злочину грошової купюри номіналом 200 грн. серії СЩ 9884473 замість правильного серії ЄЩ 9884473 суд розцінює як описку, яка не тягне за собою недопустимість вказаного доказу.

Показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтверджується те, що 16 лютого 2018 року вони були присутні в якості понятих при проведенні огляду місця події у службовому кабінеті слідчого ОСОБА_7 . Свідки підтвердили вилучення під час проведення огляду грошових коштів, які ОСОБА_5 поклав до протоколу допиту. Пояснили також, що на запитання поліцейського з приводу знаходження грошових коштів, ОСОБА_5 показав на документ, який лежав на робочому столі. Зазначені свідки ствердили, що протягом всього часу проведення вказаної слідчої дії вони були присутні у кабінеті слідчого, підписали протокол огляду місця події, жоден із учасників огляду не висловлював будь-яких зауважень з приводу дотримання порядку його проведення.

Разом з тим, згідно з ст. 105 КПК України особа, яка проводила процесуальну дію, долучає до протоколу додатки, якими можуть бути, зокрема, відеозаписи процесуальних дій.

У матеріалах кримінальної справи знаходяться два диски формату DVD-R, на яких наявні відео файли запису огляду місця події в службовому кабінеті слідчого ОСОБА_7 , однак у самому протоколі огляду місця події від 16 лютого 2018 року не вказано про те, що до нього долучаються в якості додатків диски та відомості про запакування такого додатку в порядку, передбаченому КПК України.

Сторона захисту наполягала на недопустимості зазначених додатків в силу того, що диск DVD-R може бути лише копією, а не оригінальним примірником технічного носія інформації.

У судовому засіданні прокурор визнав ту обставину, що зазначені диски не являються оригінальними примірниками технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії огляду місця події від 16 лютого 2018 року, вказав, що у сторони обвинувачення оригінали таких доказів відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 107 КПК України у матеріалах кримінального провадження повинні зберігатися оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

Відтак, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що наявні у матеріалах справи два диски формату DVD-R, на яких наявні відео файли запису огляду місця події в службовому кабінеті слідчого ОСОБА_7 , є копіями і не можуть бути первинними (оригінальними) носіями інформації.

За правилами ст.ст. 86, 89 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

З урахування викладеного, суд визнає зазначені два диски формату DVD-R з відео файлами запису огляду місця події в службовому кабінеті слідчого ОСОБА_7 (Том 1, а.с. 112) недопустимими доказами.

Разом з тим, на думку суду, сам протокол огляду місця події від 16 лютого 2018 року є допустимим доказом, оскільки зазначена слідча дії проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а недопустимість додатків не тягне собою недопустимість слідчої дії та складеного за її результатами протоколу у цілому.

З висновку технічної експертизи документів від 19 березня 2018 року № 2.1-0048:18 (Том 1, а.с. 82-86) встановлено, що в якості надання неправомірної вигоди свідкові ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_5 використав грошові кошти в сумі 5000 гривень, а саме: тридцять шість банкнот НБУ номіналом 100 гривень: ЕД5832572, ЕЮ7339807, МЛ9280423, ЗФ2681745, ЗХ1362022, КП0443308, МИ2579441, СЕ6186333, КЙ1203906, СД8822459, ЗГ6903203, ТА9027541, МЗ3631981, КС1345172, ЕЧ0089004, КС9088327, КР8736473, ЗХ6816522, МГ3425030, ЕЦ2147856, БК8932343, МГ0404331, КН8611294, ЕЮ0949217, МР3760190, ЗЗ5605260, МН0873011, КП9774674, КЕ1432248, ТБ4380099, КМ5901471, КБ0954510, СЄ2880543, КУ1130554, КЗ9275488, ЗД4096872, сім банкнот НБУ номіналом 200 гривень: УЗ2765714, ЗБ3249805, КБ2037096, ЄЩ9884473, КМ8957818, ЄБ2614615, КИ8118559, які відповідають встановленому зразку, що знаходяться у офіційному обігу.

Протоколом про результати здійснення аудіо-, відео-контролю особи від 20 лютого 2018 року (Том 1, а.с. 113-125) та аудіо-відеозаписом за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, який міститься на карті пам`яті Team Group Micro SD 8Gb 35 т (Том 1, а.с. 129), зафіксовано наполегливі пропозиції обвинуваченого ОСОБА_5 надати свідку ОСОБА_7 неправомірну вигоду за повернення комп`ютерного обладнання, закриття кримінального провадження, сприяння у подальшому здійсненні грального бізнесу, а також сам факт надання неправомірної вигоди. Законність проведення вказаних слідчих дій підтверджено оглянутою в суді ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 лютого 2018 року (Том 1, а.с. 126-127).

Оскільки у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, вказані докази відповідають усім критеріям належності та допустимості.

Відсутність у вищевказаному протоколі від 20 лютого 2018 року характеристик технічного засобу фіксації, за допомогою яких проводився аудіо-, відео-контроль особи, на думку суду, не може бути підставою для визнання такого доказу недопустимим.

З витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 02 липня 2016 року № 152о/с (Том 1, а.с. 73) встановлено, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду слідчого слідчого відділення Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з 01 липня 2016 року. Перебування ОСОБА_7 на зазначеній посаді також підтверджується копією службового посвідчення серії НОМЕР_2 , дійсного до 01 вересня 2020 року (Том 1, а.с. 76).

Також згідно з протоколом огляду від 14 лютого 2018 року (Том 1, а.с. 72) старшим слідчим ОСОБА_15 у приміщенні Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, розташованому в м. Хмельницький по вул. Зарічанській, 7, оглянуто наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 02 липня 2016 року № 152о/с, який містить дані про призначення ОСОБА_7 на посаду слідчого слідчого відділення Ізяславського відділення поліції, зроблено витяг із вказаного наказу, який посвідчено заступником начальника ВК УКЗ ГУНП ОСОБА_16 та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Зазначені докази доводять правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція, обіцянка та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

У відповідності до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (Том 1, а.с. 77) 17 листопада 2016 року слідчим Ізяславського відділення поліції ОСОБА_7 внесено відомості за зверненням міського голови м. Ізяслав про те, що на території Ізяславського району функціонують гральні автомати. Номер кримінального провадження 0000557, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Згідно з даними протоколу огляду документів від 14 лютого 2018 року (Том 1, а.с. 75) предметом огляду є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000557 та службове посвідчення серії ХМП № 001619, видане старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 . Зазначені документи повернені володільцю, а їх засвідчені копії долучені до матеріалів кримінального провадження.

За змістом протоколу огляду документів від 04 квітня 2018 року (Том 1, а.с. 95) предметом огляду являється журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, який після проведення огляду повернений до відділення поліції, а його засвідчені копії приєднані до матеріалів кримінального провадження.

З копій журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (Том 1, а.с. 96-98) встановлено, що 13 та 16 лютого 2018 року ОСОБА_5 прибував до Ізяславського відділення поліції та слідував до слідчого ОСОБА_7 .

Також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: грошовими купюрами номіналом по 100 гривень: ЕД5832572, ЕЮ7339807, МЛ9280423, ЗФ2681745, ЗХ1362022, КП0443308, МИ2579441, СЕ6186333, КЙ1203906, СД8822459, ЗГ6903203, ТА9027541, МЗ3631981, КС1345172, ЕЧ0089004, КС9088327, КР8736473, ЗХ6816522, МГ3425030, ЕЦ2147856, БК8932343, МГ0404331, КН8611294, ЕЮ0949217, МР3760190, ЗЗ5605260, МН0873011, КП9774674, КЕ1432248, ТБ4380099, КМ5901471, КБ0954510, СЄ2880543, КУ1130554, КЗ9275488, ЗД4096872, грошовими купюрами номіналом по 200 гривень: УЗ2765714, ЗБ3249805, КБ2037096, ЄЩ9884473, КМ8957818, ЄБ2614615, КИ8118559; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , у який було покладено вказані грошові кошти; латексними рукавичками, в яких проводився огляд. Постановою від 16 лютого 2018 року (Том 1, а.с. 87-88) зазначені предмети та документи було визнано речовими доказами.

Наведені докази та їх оцінка на предмет належності та допустимості переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 369 КК України як пропозиція, обіцянка та надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Суд не погоджується з твердженнями сторони захисту з приводу того, що обвинуваченому не було відомо, що ОСОБА_7 являється слідчим, а тому особою, яка займає відповідальне становище. Такі доводи спростовані належними та допустимими доказами, зокрема, показами свідка ОСОБА_7 , який під час допиту підтвердив, що повідомляв ОСОБА_5 про його перебування на посаді слідчого, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , у якому зазначено, що зазначену слідчу дію проводив слідчий ОСОБА_7 , та з яким обвинувачений ознайомлювався і підписував його 16 лютого 2018 року безпосередньо перед наданням ОСОБА_7 грошових коштів в якості неправомірної вигоди.

Невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні суд розцінює як спосіб його захисту від пред`явленого обвинувачення.

Доводи сторони захисту щодо провокації вчиненого злочину є необґрунтованими та нічим не підтвердженими, а також спростованими дослідженими судом та наведеними вище належними та допустимими доказами по справі.

Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, та яке згідно примітки до ст. 45 КК України є корупційним злочином, особу винного, зокрема, його характеристику, фактичні обставини справи.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, та обставин, що згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Суд також враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_5 , складеною заступником начальника Березнівського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є середнім. На думку органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та спосіб його життя, його виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Водночас, у відповідності до положень ст.ст. 69, 75 КК України у зв`язку з засудженням ОСОБА_5 за корупційний злочин суд не вправі приймати рішення про призначення йому покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, за якою він обвинувачується, а також про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_5 лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому йому слід призначити покарання в межах санкції статті ч. 3 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Водночас, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , його молодий вік та позитивну характеристику, суд вважає за необхідне призначити йому покарання ближче до нижньої межі санкції частини статті, за якою він обвинувачується.
Згідно з положеннями ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
У п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України зазначається, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Згідно з вимогами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація підлягає застосуванню у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження вилучені під час огляду місця події 16 лютого 2018 року грошові кошти в сумі 5000 грн. надавалися в якості неправомірної вигоди. Відтак, вони підлягають спеціальній конфіскації.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 105 720 грн. Вказана сума застави була внесена заставодавцем ОСОБА_17 20 лютого 2018 року року на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Хмельницькій області.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження в суді обраний щодо нього запобіжний захід не порушував, на виклики суду з`являвся.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Відтак, суд вважає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави до набранням вироком законної сили підлягає залишенню без змін, після чого застава в сумі 105 720 грн. підлягає поверненню за належністю заставодавцю ОСОБА_17 .

Витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи грошових коштів, які надавалися в якості неправомірної вигоди, у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку з призначенням судом обвинуваченому покарання у виді конфіскації майна та застосуванням спеціальної конфіскації майна підстав для скасування арешту майна, вилученого в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року, суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, крім житла.

Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 5000 гривень, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, а саме: тридцять шість банкнот НБУ номіналом 100 гривень: ЕД5832572, ЕЮ7339807, МЛ9280423, ЗФ2681745, ЗХ1362022, КП0443308, МИ2579441, СЕ6186333, КЙ1203906, СД8822459, ЗГ6903203, ТА9027541, МЗ3631981, КС1345172, ЕЧ0089004, КС9088327, КР8736473, ЗХ6816522, МГ3425030, ЕЦ2147856, БК8932343, МГ0404331, КН8611294, ЕЮ0949217, МР3760190, ЗЗ5605260, МН0873011, КП9774674, КЕ1432248, ТБ4380099, КМ5901471, КБ0954510, СЄ2880543, КУ1130554, КЗ9275488, ЗД4096872, сім банкнот НБУ номіналом 200 гривень: УЗ2765714, ЗБ3249805, КБ2037096, ЄЩ9884473, КМ8957818, ЄБ2614615, КИ8118559.

Початок строку відбуття покарання рахувати ОСОБА_5 з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час затримання та тримання під вартою з 16 лютого 2018 року по 21 лютого 2018 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_17 , рнокпп НОМЕР_3 , внесену ним на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Хмельницькій області згідно квитанції № 0.0.969141111.1 від 20 лютого 2018 року за обвинуваченого ОСОБА_5 заставу в розмірі 105 720 (сто п`ять тисяч сімсот двадцять) грн.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року на наступне майно: тридцять шість банкнот НБУ номіналом 100 гривень: ЕД5832572, ЕЮ7339807, МЛ9280423, ЗФ2681745, ЗХ1362022, КП0443308, МИ2579441, СЕ6186333, КЙ1203906, СД8822459, ЗГ6903203, ТА9027541, МЗ3631981, КС1345172, ЕЧ0089004, КС9088327, КР8736473, ЗХ6816522, МГ3425030, ЕЦ2147856, БК8932343, МГ0404331, КН8611294, ЕЮ0949217, МР3760190, ЗЗ5605260, МН0873011, КП9774674, КЕ1432248, ТБ4380099, КМ5901471, КБ0954510, СЄ2880543, КУ1130554, КЗ9275488, ЗД4096872, сім банкнот НБУ номіналом 200 гривень: УЗ2765714, ЗБ3249805, КБ2037096, ЄЩ9884473, КМ8957818, ЄБ2614615, КИ8118559; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 16 лютого 2018 року; мобільний телефон марки «Нокіа 3310», мобільний телефон марки «Айфон 5С» та гроші в сумі 3073 грн., залишити без змін.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Нокіа 3310», мобільний телефон марки «Айфон 5С» та гроші в сумі 3073 грн., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - конфіскувати в дохід держави з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна обвинуваченого ОСОБА_5 ;

- наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 02 липня 2016 року № 152о/с, який перебуває у володінні Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити володільцю;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000557 та службове посвідчення серії НОМЕР_2 , які перебувають у володінні слідчого слідчого відділення Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_7 залишити володільцю;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 16 лютого 2018 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- латексні рукавички, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження знищити;

- журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, який перебуває у володінні Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. судових витрат за проведення судової технічної експертизи грошових коштів.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1