пр. № 1-кс/759/1564/19
ун. № 759/4673/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва, при секретарі ОСОБА_1 , за участі адвоката ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000056 від 12.05.2018 р. за ч. 1 ст. 358; ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме: земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1 га, що належить останньому на праві приватної власності, який було накладено шляхом накладення заборони на користування 9 (у т.ч. проведення будівельних робіт) та розпорядження (у т.ч. відчуження).
Заяву обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді від 11.12.2018 р. у справі № 759/19964/18 було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000056 від 12.05.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358; ч. 1 ст. 190 КК України і накладено арешт на 15 земельних ділянок, серед яких і належна ОСОБА_3 ділянка. Однак, зазначену ухвалу постановлено слідчим суддею з істотним порушенням низки вимог кримінального процесуального законодавства. Зокрема, в порушення ст. 171 КПК України стороною обвинувачення не було зрозуміло зазначено саму мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження і вказано обставин, які дають підстави для застосування такого обмежувального заходу та не надано доказів на підтвердження своїх доводів.
Крім того, відсутні правові підстави для арешту майна ОСОБА_3 , оскільки у провадженні відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не вказано, чому земельна ділянка може бути об`єктом спеціальної конфіскації (відповідно до ст. 96-1 КПК України) чи може застосовуватися для конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, не вказано яку матеріальну шкоду заподіяно внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України чи те, що заявлено цивільний позов про відшкодування такої шкоди, а також немає інших підстав для обмеження права власності ОСОБА_3 у вигляді арешту майна.
Разом із тим, підставою для накладення арешту слугувало збереження речових доказів, які за своєю природою є нерухомим майном, що виключає можливість здійснення приховування, зникнення, втрату, використання, реалізацію, передачу такого роду майна у зв`язку з фізичною неможливістю вчинення таких дій.
На сьогодні ОСОБА_3 як добросовісний власник, що придбав земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.2016 р. з цільовим призначенням «будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» не може її повноцінно використовувати відповідно до її цільового призначення та відповідно до прав наданих законодавством власнику земельної ділянки.
Також ОСОБА_3 , в порушення ч. 3 ст. 64-2 КПК України як третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт не було повідомлено про прийняте процесуальне рішення, що стосується арешту майна.
Зважаючи на те, що подальше застосування арешту щодо земельної ділянки не є доцільним, оскільки такий арешт не дозволяє досягти жодної мети, передбаченої ст. 170 КПК України, накладення арешту не може об`єктивно забезпечити правову мету накладення арешту, а лише порушує права існуючого власника земельної ділянки, заявник просила скасувати накладений арешт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1 га.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 клопотання підтримала, просила скасувати арешт із підстав викладених у заяві.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, письмових заперечень не подавав.
Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши обґрунтованість його доводів, прийшов до наступних висновків.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2018 р. у справі № 759/19964/18 було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 та накладено арешт на нерухоме майно земельні ділянки по АДРЕСА_2 , серед яких земельна ділянка 4-а, кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1 га, власником якої є ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер нерухомого об`єкта 00.
Вказане клопотання було обґрунтовано тим, що прокуратурою Святошинського району м. Києва пред`являлись позови в інтересах держави про скасування рішень Київської міської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок. У подальшому рішеннями Святошинського районного суду м. Києва зазначені позови були задоволені, однак в ході виконання вказаних рішень судів виявлено факти відчуження земельних ділянок на користь третіх осіб.
Так, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2014 р. у цивільній справі № 759/10947/13-ц позов прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання повернути земельну ділянку к.н. :75:670:0266 задоволено та повернуто вказану земельну ділянку до комунальної власності.
Місцевою прокуратурою виявлено факти неправомірного відчуження земельних ділянок на користь третіх осіб, особами у яких витребувані зазначені ділянки на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на підставі рішень Святошинського районного суду м. Києва, серед який і земельна ділянка к.н. :75:670:0266 (новий власник ОСОБА_3 ).
Таким чином, в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки підробки документів, на підставі яких було здійснено оформлення права власності на земельні ділянки. Крім того в діях невстановлених осіб наявний факт заволодіння земельними ділянками, які на підставі рішень Святошинського районного суду належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
У випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається із мотивування накладення арешту, в клопотанні прокурора у встановленому порядку було наведено достатні обґрунтування необхідності арешту майна, що зумовлений потребами досудового розслідування у збереженні речових доказів, що виправдовує втручання у права та інтереси власника.
Разом із тим, п. 2 ч. 1ст. 174 КПК України, передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При прийнятті рішення про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000056, про накладення арешту на земельну ділянку по пр. Перемоги 15 км (вул. Зв`язківців, 4-а), кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1 га, слідчим суддею було встановлено наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому посилання заявника на те, що ОСОБА_3 не пред`явлено про підозру у цьому кримінальному провадженні не можуть бути враховані.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження № 0000056 від 12.05.2018 р. за ч. 1 ст. 358; ч. 1 ст. 190 КК України долучено постанову Київського апеляційного суду від 19.12.2018 р. у цивільній справі № 759/10947/13-ц за позовом прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання повернути земельну ділянку за наслідком розгляду апеляційної скарги на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2014 р., якою зазначене рішення було скасовано і відмовлено у задоволенні позову.
Таким чином, оскільки визазначене рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2014 р. скасовано, встановлено правомірність набуття гр. ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1га, розташована по АДРЕСА_1 , к.н. :75:670:0266, яку той в подальшому відчужив у встановленому порядку новому власнику ОСОБА_3 .
Враховуючи положення ч. 1 ст. 174 КПК України, оскільки законних підстав, а також доцільності застосування арешту в рамках указаного кримінального провадження немає, потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала, а тому слідчий суддя вважає, що у застосуванні цього заходу відпала потреба і наявні достатні підстави для скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді від 11.12.2018 р. у справі № 759/19964/18 арешту на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1 га, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 370-372, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000056 від 12.05.2018 р., накладений ухвалою слідчого судді від 11.12.2018 р. у справі № 759/19964/18 в частині накладення арешту на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:670:0266, площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, що належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на праві приватної власності (слідчий суддя ОСОБА_7 )
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення або отримання копії.

Слідчий суддя ОСОБА_8