Справа № 446/2174/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000495 від 01 листопада 2018 року року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тадані Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи депутатом сьомого скликання 2015-2017 рр. Прибужанівської сільської ради Кам`янка-Бузького район Львівської області, будучи суб`єктом декларування згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якого припинені 03.01.2018, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, згідно абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не виконав таких вимог шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Вказане підтверджується інформацією Національного агентства з питань запобігання корупції, згідно якої в період з 17.03.2017 по 20.09.2018 ОСОБА_4 не вчинив жодних дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» для подачі декларації за відповідний рік.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 366-1 КК України, а саме, умисне неподання суб`єктом декларування - особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 366-1 КК України визнав повністю, пояснив суду, що дійсно не подав декларацію так як вважав, що йому вже не потрібно подавати таку, оскільки його повноваження як депутата припинились. Просить суворо його не карати, щиро кається.

Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. його дії вірно кваліфіковано за ст. 366-1 КК України, оскільки він, як суб`єкт декларування - особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування умисно неподав декларацію, передбачену Законом України "Про запобігання корупції" за 2017 рік.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, зокрема, що він раніше не судимий, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, є особою пенсійного віку та інвалідом 2 групи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше несудимий, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, є особою пенсійного віку та інвалідом 2 групи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання в межах санкції ст. 366-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядуваня, що є достатнім для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, вказані вище дані про особу винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

Речових доказів та процесуальних витрати у справі не має.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядуваня на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1