В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0004511, внесеного 29.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, працюючого водієм на ТОВ «Арт Клас», одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 , потерпіла: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту від 12.12.2018 року, затвердженого прокурором 12.12.2018 року, під час досудового розслідування встановлено, що 28.11.2018 року приблизно о 19.30 год. ОСОБА_3 перебуваючи біля входу до магазину «АТБ-Маркет», який знаходиться з адресою: вул. Поповича, 3 в м. Узин, Білоцерківського району Київської області, на землі знайшов дві пластикових картки «Ощадбанку», одна з яких була замотана в папір, на якому зазначений пін-код.

В подальшому, 28.11.2018 року приблизно о 20.30 год. ОСОБА_3 маючи намір на заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, попрямував на вул. Івана Богуна в м. Узин Білоцерківського району Київської області, де із банківської картки АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 , через банкомат АТ КБ «Приватбанк», зняв грошові кошти в сумі 1800 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1800 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадання чужого майна (крадіжка).

11.01.2019 року під час підготовчого судового засідання відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

За умовами цієї угоди сторони, а саме потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 185 КК України у зазначеному діянні.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що 28.11.2018 року приблизно о 19.30 годин, перебував біля входу до магазину «АТБ-Маркет» в м. Узин, по вул. Поповича, 3 в Київській області, де на землі знайшов дві пластикові картки АТ «Ощадбанк», одна з яких була замотана в папір, на якій зазначений пін-код. Після того, в той же день приблизно о 20.30 год. попрямував до банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований по вул. Івана Богуна в м. Узин в Київській області, з якого за допомогою банківської картки АТ «Ощадбанк», зняв грошові кошти в сумі 1800 грн., які витратив на власні потреби. Також підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Просив в судовому засіданні у потерпілої пробачення.

У судовому засіданні потерпіла підтримала угоду, просила її затвердити на викладених в ній умовах.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно працює водієм на ТОВ «Арт Клас», одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч.7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. ст. 50, 65, 68 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено Запобіжний захід не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду від 11.01.2019 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11.01.2019 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази грошові кошти, дев`ять купюр по 200 грн., на загальну суму 1800 грн., які передані потерпілій ОСОБА_5 , залишити у останній, як у власника майна.

Речові докази у вигляді двох прозорих пластикових банківських карток АТ «Ощадбанку», які зберігають в камері схову Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1