Справа № 308/69/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою на бездіяльність слідчого щодо не ознайомлення з правами та обов`язками потерпілого та постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000293, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 12 грудня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0000293.
Вказану постанову заявник вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що йому повідомлено про відозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 191 КК України у межах кримінального провадження №0000283.
Вказує, що 05.06.2018 року звернувся до прокурора Закарпатської області із заявою про злочини, вчинені відносно нього праівниками Рахівського та Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області та Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури, відомості за якою було внесено за зобов`язанням ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2018 року.
Додав, що був допитаий слідчим як свідок, однак у протоколі вказав, що він не вважає себе свідком та просить допитати в якості потерпілого, про що звернувся з відповідним клопотанням.
Проте, постановою від 12.12.2018 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, так як в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000293 не здобуто фактичних даних та відсутні відомості, які б підтверджували заподіяння моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_5 .
За таких обставин, слідчим в порушення вимог ст.55 КПК України не визнано заявника потерпілим, тому просить визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо неознайомлення його з правами та обов`язками потрепілого та скасувати постанову слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 12 грудня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0000293.
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив таку задовольнити.
Заступник начальника слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. В матеріалах справи міститься його клопотання, у якому останній зазначив, що 29.01.2019 року у зв`язку із початком роботи ДБР, матеріали кримінального провадження №0000293 скеровані до прокуратури Закарпатської області для визначення підслідності даного провадження. Зазначив, що кримінальне провадження №0000283, в межах якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру наразі перебуває у суді на розгляді, та слідчим в ході розгляду клопотання заявника про визнання його потерпілим не встановлено достаності і очевидності фактів, що йому задана шкода, а тому і відмовлено у визнанні потерпілим.
Заслухавши доводи представника заявника, слідчого, дослідивши скаргу, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження № 0000293 від 27.07.2018 року за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 та ч.2 ст.372 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із початком роботи Державного бюро розслідування, матеріали кримінального провадження №0000293 скеровані до прокуратури Закарпатської області для визначення підслідності даного провадження, підтвердженням чого є копія супровідного листа №58/6-493 від 29.01.2019 року.
З оглянутої у судовому засіданні постанови слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 12 грудня 2018 року встановлено, що ОСОБА_5 відмовлено у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження №0000293.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що у ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не здобуто фактичних даних та відсутні відомості, які б стверджували заподіяння моральної, фізичної або майнової шкоди заявнику.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Також, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно положень п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Однак, в ході проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_5 , на момент подання заявником клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, слідчим не було встановлено належних доказів того, що ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.
Скаржник згідно прохальної частини скарги також просить визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо неознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого..
З огляду на викладені норми КПК України слід дійти висновку, що визнання протиправною бездіяльності органу досудового розслідування, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом. Такі вимоги є безпідставними оскільки вони виходять за рамки положень ч.2 ст. 307 КПК України, якою визначений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 12.12.2018 року залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1