Провадження №1-кс/369/5030/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання слідчого СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006955 від 07 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006955 від 07.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.12.2018, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел та мету на незаконне заволодіння транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю користувача транспортного засобу, який залишив його за вищевказаною адресою, підійшовши до вказаного транспортного засобу та відчинив його.
Після цього, ОСОБА_4 маючи прямий умисел та мету на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч волі користувача транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, скориставшись ключем від замка запалення, який ОСОБА_4 попередньо викрав у ОСОБА_5 , привів у дію двигун та розпочав рух вищевказаного транспортного засобу, тим самим незаконно заволодів ним.
В подальшому, ОСОБА_4 самостійно керуючи викраденим транспортним засобом, з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди.
Так, 07.12.2018 під час огляду місця події, а саме проїжджої частини автомобільної дорого R-04 «Фастів - Біла Церква», в с. Червоне, Фастівського р-ну, Київської області, було виявлено автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, всередині якого було виявлено та вилучено: металеву банку «Burn», який поміщено до спец пакету «Експертна служба» № 2196827, пластиковий стаканчик поміщений до спец пакету «Експертна служба» № 2196825, два недопалки від сигарет, які поміщенні до паперового конверту, таблиця додаток з 6ЛТ-48, яку поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4226495, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , які поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4226496, чохол від руля, який поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4325268, підголовник з автомобіля, який поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4325267.
Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказану річ, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки по вказаному необхідно провести необхідні слідчі дії , з метою підтвердження факту несанкціонованого в супереч установленому законом порядку зливу відходів, а також накласти заборону або обмеження користування, розпорядження майном.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Тому слідчий просив накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події від 07.12.2018 майно, зокрема на автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, металеву банку «Burn», який поміщено до спец пакету «Експертна служба» № 2196827, пластиковий стаканчик поміщений до спец пакету «Експертна служба» № 2196825, два недопалки від сигарет, які поміщенні до паперового конверту, таблиця додаток з 6ЛТ-48, яку поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4226495, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , які поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4226496, чохол від руля, який поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4325268, підголовник з автомобіля, який поміщено до спец пакету «Експертна служба» №4325267, які знаходяться на зберіганні в Чайківському відділенні поліції Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, та просив суд задовольнити його в повному обсязі.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006955 від 07 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1