Номер провадження: 11-кп/813/429/19
Номер справи місцевого суду: 494/1359/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , .

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 08.11.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000171 від 30.05.2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків.

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції з підготовчого судового засідання, в порядку ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, повернутий прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК Українидля усунення недоліків, оскільки не дотримані положення п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, за якими обвинувальний акт має містить анкетні відомості обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та повернути обвинувальний акт на новий розгляд у суд першої інстанції з стадії підготовчого провадження, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, винесеною з істотними порушеннями вимог закону та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що судом допущено істотне порушення кримінального процесуального закону у вигляді неправильного застосування вимог КПК України, що перешкодило суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказана ухвала Березівського районного суду від 08.11.2018 не відповідає вимогам ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга.

Вважає, що обвинувальний акт у кримінальному проваджені за № 0000171 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України складений відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України. В обвинувальному акті містяться анкетні відомості обвинуваченого передбачені п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

Окрім того, прокурором до обвинувального акту додано документи передбачені ч. 4 ст. 291 КК України, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування. Відповідно до абзацу 2 частини 4 вищевказаної статті передбачено, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Більш того, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав суду для огляду оригінал свого паспорта, що не позбавляло суд можливості встановити особу обвинуваченого, а також на підтвердження того, що ОСОБА_7 отримав паспорт громадянина України, суду надано довідку форми 1. Отже, посилання суду на порушення положень ст. 1~ КПК України в частині доведеності вини та неможливості встановити особу обвинуваченого є надуманими, оскільки в обвинувальному акті на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України зазначено анкетні відомості обвинуваченого, також обвинуваченим ОСОБА_7 суду надано оригінал паспорту, який судом не було досліджено, а висновки суду щодо доведеності вини є передчасними, оскільки таке питання у підготовчому судовому засіданні не вирішується.

Таким чином, аналіз змісту обвинувального акту вказує на те, що при його складанні дотримано вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України у повному обсязі.

Навпаки повернення обвинувального акту по формальним підставам призводить лише до затягування судового розгляду кримінального провадження та йде в розріз з загальними засадами кримінального провадження, визначеними ст. ст. 21, 28, ч. 1 ст. 314 КПК України, згідно яких кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, та просив про її задоволення, обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 2 ст.8 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 5 ст.9 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

В провадженні Березівського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за №0000171 від 30.05.2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Обвинувальний акт і додані до нього обов`язкові документи повинні відповідати вимогам КПК України, оскільки, за змістом процесуального закону, це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст. 2 КПК України, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України з таких підстав.
Так, досудовим слідством ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України.
Разом з тим, як вбачається з тексту обвинувального акту, а саме за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якості формулювання обвинувачення, в спеціально зазначеній досудовим слідством графі «формулювання обвинувачення», визначені дії, які відповідають диспозиції відповідної статті КК України, період часу скоєння кримінального правопорушення.
Таким чином судом встановлено, в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України є всі належні дані для розгляду обвинувального акту по суті.
На думку апеляційного суду посилання суду першої інстанції, що в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України і це є підставою для повернення обвинувального акту є необґрунтованим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, якщо він не відповідає вимогам вимогам ст. 291 КПК України.
Суд першої інстанції не привівши достатніх доводів зробив висновок у невідповідності фактичних обставин і формулювання обвинувачення, викладених в обвинувальному акті, та оскільки не дотримані положення п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, за якими обвинувальний акт має містить анкетні відомості обвинуваченого, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду і обвинувальний акт з доданими до нього документами повернув прокурору, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК України впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
. В обвинувальному акті містяться анкетні відомості обвинуваченого передбачені п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство. Ці дані обвинувачений підтвердив в підготовчому судовому засіданні і при розгляді апеляційної скарги, надавши на огляд свій id паспорт який в повному обсязі викладені його анкетні дані і вони спростовують висновки суду першої інстанції.

Апеляційний суд дослідивши дані обставини прийшов до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню у той же суд для призначення обвинувального акту для розгляду в іншому складі суду
Керуючись ст.ст. 291,315,405, 407,409,412, 419,532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від086.11.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000171 від 30.05.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України, - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122 КК України в суді першої інстанції в іншому складі суду
Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2