ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/431/19 Справа № 0445/1088/2012 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого: 10.08.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні подання начальника Широківського районного сектору з питань пробації Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ ОСОБА_9 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 після скасування ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.07.2018 року ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2018 року з направленням на новий розгляд у суді першої інстанції.
В поданні зазначено, що на обліку в Широківському РС з питань пробації засуджений перебуває з 04.09.2012 року. З порядком та умовами відбування покарання не ознайомлений, у зв`язку з тим, що з 12.09.2012 року по 02.10.2015 року перебував під вартою в Криворізькій УВП № 3. За період відбування покарання з 10.08.2012 року по 10.08.2014 року до адміністративної відповідальності не притягувався, але 09.12.2012 року у відношенні ОСОБА_8 . Широківським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальну справу № 20121235 за ознаками злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України. Станом на 25.01.2018 року обвинувальний вирок за кримінальною справою № 20121235 ще не винесено. Іспитовий строк у ОСОБА_8 закінчився 10.08.2014 року. Тому просив суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку випробування.
Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що у судовому засіданні встановлено, що вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2012 року ОСОБА_8 засуджений за ст. ст. 289 ч. 2, 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, з іспитовим строком 2 роки.
Станом на 15 листопада 2018 року він є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000005 від 21.08.2014 року, за вчинення 08.09.2012 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України. Тобто в період відбування іспитового строку засуджений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з викладеним, суд зазначив, що вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням є передчасним. Звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 після закінчення іспитового строку, призначеного вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2012 року, до прийняття судом рішення відносно нього у кримінальному провадженні №0000005 від 21.08.2014 року по обвинуваченню за ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України, як вказав суд, унеможливить призначення покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, що суттєво вплине на призначення міри покарання ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі:
- адвокат просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення подання начальника Широківського районного сектору з питань пробації Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ ОСОБА_9 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 в повномуобсязі.
На переконання апелянта висновки суду є невірними. Вважає, що статус обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до ЄРДР 21.08.2014 року на підставі матеріалів кримінальної справи №20121235, яка була порушена ще 09.09.2012 року постановою начальника СВ Широківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 за ст.15 ч.2, 152 ч.З КК України, не є тотожним статусу винної особи, яка в період відбування іспитового строку порушила покладені на неї обов`язки, передбачені статтями 75 та 76, 104 КК України. Вказує, що ні на час надходження до суду вказаного вище подання органу пробації, а саме станом на 25.01.2018 року, ні на дату винесення судом оскаржуваної ухвали від 15 листопада 2018 року, обвинувальний вирок у вказаній вище кримінальній справі за №20121235, який би набрав законної сили, так і не винесено.
Посилання суду, що в разі задоволення подання начальника Широківського районного сектору з питань пробації Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ ОСОБА_9 про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 унеможливить призначення покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, що суттєво вплине на призначення міри покарання ОСОБА_8 , та призведе до труднощів щодо призначення покарання обвинуваченому, з застосуванням ст. 71 КК України, вважає неправильними.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, який не підтримав вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу адвоката, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, начальником Широківського районного сектору з питань пробації Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ ОСОБА_9 було подано подання про звільнення від подальшого відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_8 у звязку з тим, що іспитовий строк у ОСОБА_8 закінчився 10.08.2014 року. Тому він просив суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку випробування.
Перевіркою матеріалів встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаного подання. Вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є передчасним.
Звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, призначеного вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2012 року, до прийняття судом рішення відносно нього у кримінальному провадженні №0000005 від 21.08.2014 року по обвинуваченню за ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України, може унеможливити призначення покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, що в свою чергу може суттєво вплинути при вирішенні питання при ризначенні міри покарання ОСОБА_8 .
Відповідно до частини 1 статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Згідно вимог ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Судом першої інстанції було вірно зазначено, що в теперішній час в районному суді проводиться розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ст. ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України. Тому в клопотанні передчасно зроблено висновок про можливість звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строку випробування.
Відповідно до п. 9 ч.1ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків відповідний суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.
Як видно з ухвали суду вона є належно вмотивованою обґрунтованою та законною.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката, а ухвала суду має бути залишена без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді: