УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/9837/17

Провадження № 1-в/638/94/19

03.05.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3

з участю засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.05.2018 року за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до суду надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженогоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного судом покарання.
Подання обґрунтовано тим, що 05.07.2018 року до Шевченківського районного відділу на виконання надійшов вирок відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Дзержинським районним судом м. Харкова 25.05.2018 року за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України.
11.07.2018 року ОСОБА_4 був поставлений на облік, де йому в повному обсязі були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та наслідки за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, однак, незважаючи на це, 16.10.2018 року, 13.11.2018 року ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію. 20.11.2018 року засуджений прибув до органу пробації та повідомив, що поважної причини неявки немає. Засудженому винесено попередження про скасування звільнення та повторно роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку та наслідки за їх невиконання, проведена бесіда про недопущення скоєння нових злочинів та правопорушень.
Орган пробації дійшов висновку, що засуджений не стає на шлях виправлення, обов`язки суду не виконує, а отже не виправдав довіру суду, що може призвести до скоєння нових злочинів. До адміністративної чи кримінальної відповідальності засуджений не притягувався.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на задоволенні подання.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, та підтвердив, що дійсно в призначені дні не з`явився на реєстрацію через те, що хворіє та не може самостійно пересуватись, через брак коштів не звертається до лікарні, а тому підтверджуючих документів про хворобу надати не може.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши учасників кримінального процесу, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Щодо посилань у поданні на те, що засуджений не виконав покладений на нього обов`язок передбачений пунктом 1 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України, оскільки не з`явився на реєстрацію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 статті 78 Кримінального кодексу України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналогічні правові вимоги містяться і у частині 1 статті 166 КВК України.
При цьому, частина 3 статті 166 КВК України імперативно визначає, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до частини 4 статті 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Однак, таких обставин у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявки засудженого на реєстрацію не свідчать про те, що вони сталися з не поважних причин. Тим більше, підобліковий ОСОБА_4 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації 20.11.2018 року та повідомив про хворобу, через яку йому важко самостійно пересуватись.
За таких обставин, суд вважає що матеріали особової справи №74/2018 відносно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Крім того, засуджений ОСОБА_4 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.
На підставі наведеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного судом покарання - відмовити.
Особову справу №74/2018 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.
На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: