Справа № 569/639/19

УХВАЛА

13 лютого 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № №0003555 від 14.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у клопотанні просить накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 ; розгляд клопотання провести без повідомлення власника майна.

Слідчий у клопотанні вказує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , в порушення ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», за невстановлених досудовим слідством обставинах та невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту наркотичний засіб «бупренорфін», який 02.08.2018, близько 18 год. 20 хв., перебуваючи на вул. Т.Добровольців в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збула ОСОБА_6 за 450 гривень у блістері у формі трьох пігулок білого кольору, які відповідно до висновку експерта №2.1-854/18 від 14.09.2018 є наркотичним засобом «бупренорфін» масою 0,0058 г, обіг якого обмежено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , повторно, за невстановлених досудовим слідством обставинах в невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту наркотичний засіб «бупренорфін», який 30.10.2018, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою місця проживання, по АДРЕСА_2 , в ході проведення оперативної закупівлі, повторно, незаконно збула ОСОБА_7 за 350 гривень у блістері у формі трьох пігулок білого кольору, які відповідно до висновку експерта №2.1-1052/18 від 22.11.2018 є наркотичним засобом «бупренорфін» масою 0,0057 г, обіг якого обмежено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

29.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Покликаючись на наведене, а також що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваної з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання та обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомого майно, підозрюваній ОСОБА_5 належить: на праві приватної спільної часткової власності 1/3, квартира АДРЕСА_1 .

Клопотання розглядається без повідомлення володільця майна, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчим наведено достатньо підстав, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

З урахуванням викладеного, заяви слідчого відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Санкція статті у вчиненні злочину якого підозрюється ОСОБА_5 - ч.2 ст. 307 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є підозрювана у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема незабезпеченні конфіскації майна.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є підозрювана ОСОБА_5 , шляхом заборони власнику вказаного майна, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися будь яким чином, відчуджувати майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1