Справа № 283/574/18
провадження №1-кс/283/117/2019
У Х В А Л А
22 січня 2019 року Суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_4 при розгляді заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 10 серпня 2016 року за № 0000568 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

встановив:
При розгляді заяви про відвід слідчого потерпілою ОСОБА_3 заявлено відвід судді ОСОБА_4 з підстав передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, а саме проведення судового засідання в кримінальному провадженні по обвинуваченню заявниці в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України в листопаді 2016 року без мантії та суддівського знаку, приниження заявниці та присутніх на засіданні осіб, що є свідченням упередженості судді в даному кримінальному провадженні.

При автоматизованому розподілі справ заява про відвід судді передана судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву, вважаючи, що головуючий по справі є упередженим.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

В свою чергу, у Рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 01.10.1982, заява № 8692/79, Європейський Суд з прав людини вказав (п.30): не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

Викладені в заяві обставини можуть викликати сумнів у заявниці в упередженості судді, а тому подальший розгляд заяви слугуватиме підставою для порушення п. 2,5 Бангалорських принципів поведінки суддів.

За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, 81, 392 КПК України, -
ухвалив:
Задовольнити заявлений відвід слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 10 серпня 2016 року за № 0000568 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Заяву передати до канцелярії Малинського районного суду Житомирської області для її повторного автоматичного розподілу відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя