Справа № 639/6976/18
Провадження№1-в/639/186/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова провадження за заявою Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» про уточнення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року,-

в с т а н о в и в:

19.02.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», в якій заявник просить роз`яснити та у разі необхідності уточнити вирок стосовно ОСОБА_4 в частині щодо періоду знаходження останнього в місцях позбавлення волі з 11.10.2018 року по 07.12.2018 року, чи необхідно його зараховувати у вирок суду від 07.12.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що в задоволенні заяви необхідно відмовити, адже вирок є зрозумілим, до ОСОБА_4 запобіжні заходи не застосовувались, а тому відсутні підстави для зарахування відповідного періоду до строку відбування покарання засудженим.
Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши необхідність роз`яснення вироку суду від 07.12.2018 року, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Отже, за змістом вказаної норми закону роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року визнано винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі. Визначено, що строк відбування ОСОБА_4 покарання необхідно рахувати з 07.12.2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2018 року виправлено описку, допущену у вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року по справі №639/6976/18. Постановлено вважати правильним абзац другий резолютивної частини вироку у такий редакції:
«На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.»

Запобіжний захід по кримінальному провадженню №639/6976/18 (в ЄРДР №0001911 від 12.10.2018) стосовно ОСОБА_4 не обирався, на момент ухвалення вироку він відбував покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року (з 11.10.2018 року).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, зарахування періоду з 11.10.2018 року по 06.12.2018 року (включно) у строк відбування покарання ОСОБА_4 суперечило б положенням ст. 71 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, мотивувальна та резолютивна частини вироку від 07.12.2018 року, з урахуванням ухвали від 17.12.2018 року, викладені загальновживаними словами, містять чіткий і зрозумілий характер. Вирок суду від 07.12.2018 року є зрозумілим, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння не містить.
При цьому судом у вироку від 07.12.2018 року, з урахуванням ухвали від 17.12.2018 року, було додержано положень ст. 71 КК України, та чітко зазначено остаточний строк покарання 4 роки 7 місяців, та дату, з якої необхідно рахувати строк його відбування з 07.12.2018 року.
Таким чином, вирок від 07.12.2018 року викладений у ясній і зрозумілій формі, труднощів при його виконанні не встановлено, крім того будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння не містить.
З огляду на викладене, в задоволенні заяви ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про роз`яснення вироку необхідно відмовити.

Керуючись ст. 369, 371, 372, 380 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» про уточнення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1