Справа № 362/4223/18
Провадження № 1-кп/362/136/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000938 від 31.12.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Київської обл., українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого наповнювачем ДП «Укравтогаз», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2017 р., близько 07 год. 30 хв., ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Volkswagen Т-4 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Вокзальній селища Глеваха Васильківського району Київської області в напрямку автодороги «Київ-Одеса», із швидкістю близько 40 км/год; порушуючи вимоги пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. та введених в дію з 01.01.2002 р. (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху-водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, та в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»маючи об`єктивну можливість виявити на проїзній частині перед своїм автомобілем пішохода ОСОБА_7 , який перебував у вертикальному положенні та був обернений до транспортного засобу задньою частиною тіла, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на останнього.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 002 від 01.02.2018 р.:

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , виявлені: садна на лобі та обличчі, рани на кінчику носа та верхній губі, садна на тильних поверхнях обох кистей, садна лівого гомілково-ступневого суглоба, розрив аорти. Розрив серцевої сорочки, крововилив у праву плевральну порожнину, розрив правої долі печінки, переломи ребер справа та зліва. Смерть ОСОБА_7 настала від вищеописаної закритої тупої травми грудей, у вигляді переломів ребер, розриву серцевої сорочки, розриву аорти з крововиливом у праву плевральну порожнину. Між травмою та смертю прямий причинний зв`язок. Вказана травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути в строк та за обставин вказаних в постанові. В момент первинного контакту ОСОБА_7 був звернений задньою поверхнею тіла до травмуючої сили.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), та 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та показав, що 31.12.2017 р. близько 07 год. 30 хв. він їхав параллельно трасі Київ-Одеса по вул. Вокзальній в смт. Глеваха Васильківського району Київської області зі швидкістю 40 км/год. Назустріч йому рухався автомобіль по центру, вони розминулись і стався удар в праву частину його автомобіля. Він зупинився зразу, не зрозумів, що відбулось. Вийшов зі свого автомобіля і побачив, що позаду його автомобіля лежить чоловік. Він зразу підійшов до нього і почав телефонувати до швидкої допомоги, яка приїхала і констатувала смерть цього чоловіка. На другому боці дороги були працівники поліції, які оформляли ДТП, він до них підійшов і попросив, щоб поставили знаки про те, що відбулось ДТП. Його повезли в лікарню на медосвідчування на стан сп`яніння. В скоєному щиро розкаявся, він не знає, як це сталося. Просив не позбавляти волі, оскільки він єдиний утримує всю сім`ю, має на утриманні двоє малолітніх дітей, в нього не було умислу порушувати ПДР України. Момент удару загиблого він не бачив, потім з`ясувалось, що загиблий йшов по проїжджій частині дороги в попутньому напрямку. Його водійський стаж з 1998 р. Правил дорожнього руху він не порушував, до адмністративної відповідальності не притягувався. Потім він спілкувався з сином потерпілого, який претензій матеріального і морального характеру до нього не має. Посвідчення водія у нього вилучили працівники поліції і потім повернули. Просив не позбавляти його прав керування транспортними засобами, оскільки треба іноді возити дітей до школи чи до лікаря.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 31.12.2017 р. близько 08-00 год. зранку йому зателефонувала мама і сказала, що відбулось ДТП з участю його батька і вона їде на місце ДТП. Про це матері повідомив зять. Потім йому повідомили по телефону, що батько помер. Він поїхав на місце ДТП і через хвилин 40-50 був там. На місці ДТП він побачив автомобіль білого кольору з розбитими фарами і працівників поліції та труп. Коли він вийшов з автомобіля, до нього підійшов ОСОБА_9 з вибаченнями. Він впізнав батька, якого трохи відтягли з проїжджої частини дороги. ОСОБА_9 забрали в лікарню на медосвідування. Працівники моргу забрали тіло батька. Його ознайомили зі схемою ДТП. Завдана ДТП йому матеріальна та моральна шкода обвинуваченим ОСОБА_5 йому повністю відшкодована і він претензій до нього не має і в майбутньому мати не буде. ОСОБА_9 допомагав слідству, тому з приводу покарання просив не позбавляти його волі та не позбавляти прав керування транспортними засобами.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Визнаючи винуватим обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 є визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем його проживання та роботи, те, що він раніше не судимий, щире каяття, відшкодування завданої внаслідок ДТП потерпілому шкоди в повному обсязі, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин відбувся, коли останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_5 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічне дослідження» (висновок №12-1/107 від 02.02.2018 р.) в розмірі 858,00 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (висновок №12-1/108 від 12.03.2018 р.) в розмірі 1430,00 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» (висновок №12-1/782 від 14.05.2018 р.) в розмірі 1144,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов потерпілим у даному кримінальному провадженні заявлений не був.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня постановлення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення в КНДЕКЦ судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічне дослідження» (висновок №12-1/107 від 02.02.2018 р.) в розмірі 858,00 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (висновок №12-1/108 від 12.03.2018 р.) в розмірі 1430,00 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» (висновок №12-1/782 від 14.05.2018 р.) в розмірі 1144,00 грн., а всього: 3432,00 грн.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Volkswagen Т-4 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Васильківського ВП, за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Польова, 61 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1