ун. № 759/5429/19
пр. № 1-кп/759/731/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001412 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.12.2010 Святошинським районним судом м.Києва за ст.ст.187 ч.1, 187 ч.2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.11.2018 Солом`янським районним судом м.Києва за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 21.02.2019 приблизно о 03 годині 00 хвилин, знаходячись по вулиці Генерала Наумова, 30-Б в місті Києві, шляхом вільного доступу, повторно, з телефонного колодязю таємно викрав чуже майно, яке належить ПАТ «Укртелеком», на загальну суму 18 306 гривень 75 копійок, однак не довів свої дії до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, ОСОБА_3 , в нічний час 21.02.2019, знаходячись на території Святошинського району місті Києва, не маючи місця роботи та джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив продовжити свою злочинну діяльність пов`язану з таємним викраденням кабельної продукції та знову вчинити крадіжку кабельно- провідникової продукції з телефонних колодязів, і взявши з собою відповідні знаряддя прослідував на вулицю Генерала Наумова в місті Києві, з метою відшукання предмету посягання.

Цього ж дня, приблизно о 02 годині 50 хвилин, в той час коли ОСОБА_3 , знаходився на території загальноосвітньої школи по вулиці Генерала Наумова, 30-Б в місті Києві, звернув увагу на телефонний колодязь, в якому проходить кабель ПАТ «Укртелеком», звідки і вирішив його повторно таємно викрасти, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, за допомогою заздалегідь заготовлених та пристосованих предметів відкрив кришку колодязя та отримавши вільний доступ до кабелю, який проходив у відчиненому ним колодязі за допомогою спеціальних інструментів, які на той час мав при собі відрізав кабель з маркуванням ТПП 600x2x0,4, довжиною 15 метрів, вартістю 732 гривні 27 копійок за один метр, а всього майна на загальну суму 18 306 гривень 75 копійок, яке належить ПАТ «Укртелеком», з ідентифікаційним номером юридичної особи 01189910.

Отримавши в такий спосіб вільний доступ до відрізаного кабелю, який належить ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_3 , став демонтувати його на поверхню, однак довести свої дії до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та в подальшому затриманий уповноваженими на охорону майна ПАТ «Укртелеком» працівниками охорони та Національної поліції, з знаряддям вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 21.02.2019 приблизно в 03 годин 00 хвилин, знаходячись по вул.Генерала Наумова, 30-Б в Києві, повторно таємно намагався викрасти телефонного колодязя кабель, однак був затриманий.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, перелік викраденого майна не оспорює.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному злочині, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога, ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудним.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, перебуває в цивільному шлюбі, має місце реєстрації, його поведінку як до, так і після вчинення злочину.

Крім цього, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше судимий і не відбувши до кінця покарання за попереднім вироком, знову вчинив умисний злочин, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України.

Приймаючи до уваги, що вироком Солом`янського районного м.Києва від 12.11.2018 ОСОБА_3 засуджений за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік, та в період іспитового строку скоїв новий злочин, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, частково приєднати не відбуте покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 12.11.2018 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін домашній арешт в нічний час за місцем постійного проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1