Справа № 444/3563/18
Провадження № 1-кп/444/300/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001609 від 31.10.2018 року на підставі обвинувального акту відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дубляни Жовківський район Львівська область, проживає АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше судимий, освіта середня спеціальна, не працює, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,-

за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 будучи 10.02.2015 р. засуджений вироком Жовківського районного суду Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 4 роки, на підставі ст. 89 КК України, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, ОСОБА_4 , 26 жовтня 2018 року близько 12 год. 49 хв. знаходячись у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_5 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав десять пачок сигарет з вітрини магазину, з яких: три пачки сигарет марки «Прима Срібна Синя» вартістю 27 (двадцять сім гривень 15 копійок) за одну штуку, три пачки «Прима Срібна Червона» вартістю 27 (двадцять сім гривень 15 копійок) за одну штуку та чотири пачки «Прима Оптима Сільвер», вартістю 27 (двадцять сім гривень 15 копійок) за одну штуку, після чого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 271 (двісті сімдесят одну гривню 49 копійок).
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніву у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що 26.10.2018 року зайшов в магазин в м. Дубляни, відволік продавця, попросивши показати товар з глибини залу та викрав з прилавка десять пачок сигарет Прима синя, які заховав за пазуху. Після чого пішов з магазину. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Як вбачається із розяснень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року Про судову практику у справах проти власності, крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, так як він своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєноно ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, раніше судимий.

Як помякшуючі обставини обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він у скоєному щиро розкаявся.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу виного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою він судиться.

Враховуючи в сукупності тяжкість злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд прийшов до переконання, що обвинуваченого ОСОБА_4 можна виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України. Разом з тим суд враховує, що завдана шкода обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 відшкодована повністю.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

Відповідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1