Справа № 646/1888/18
№ провадження 1-кс/646/64/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.19року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання ОСОБА_5 у межах матеріалів кримінального провадження № 0001767 від 01.06.2017, виділеного з кримінального провадження № 0002917 від 18.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст. 362 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2017 на нерухоме майно належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0313, розташовану на території Печенізького району Харківської області.

В обґрунтування клопотання зазначила, що наразі в кримінальному провадженні слідство не здійснюється й тому відпала потреба в застосувані арешту майна.
Представник власника майна в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив їх задовільнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на здійснення наразі досудового розслідуваня у вищевказаному кримінальному првадженні.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали судової справи та кримінального провадження № 0001767слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0001767 щодо злочинів передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст. 362 КК України - зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки та несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має право доступу до неї, що заподіяло значну шкоду, скоєних службовими особами Харківського міського управління юстиції при виділені зимельних ділянок, в т.ч. й земельної ділянки заявника. Вказане кримінальне провадження виділено з матеріалів кримінального провадження №0002917. Постановою прокурора Генеральної прокуратури України від 01.06.2017 визначено підслідність у кримінальному првадженні № 0001767 за прокуратурою Харківської області.
20.02.2017 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 з метою забезпечення збереження речоіих доказів накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0313, розташовану на території Печенізького району Харківської області.

Вказана земельна ділянка, як свідчать матеріали кримінального провадження й судової справи належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 . Остання придбала її за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 17.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

Власник майна в кримінальному провадженні № 0001767 не має статусу підозрюваного чи овинуваченого, матеріали справи не містять даних, що він є особою, що несе цивільну відповідальність за вищевказані злочини.
Одним із завдань кримінального провадження статтею 2 КПК України передбачено забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. арешт майна, застосовуються, як передбачено ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арештом майна полягає, за ч. 1 ст. 170 КПК України, у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням вказаного заходу забезпечення, за ч. 2 названої статті, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Разом з тим, у кримінальному провадженні № 0001767 останні слідчі дії здійснені у жовтні 2017. В червні 2018 дане кримінальне провадження було передано до суду для розгляду подібних клопотань.
На переконання слідчого судді не вбачається неможливості здійснення слідчих дій у зв язку з наданням кримінального провадження до суду, про яку вказував прокурор, адже а ні прокурор, а ні слідчий не позбавлені права звернутися до слідчого судді з проханням повернути матеріали кримінального провадження для проведення слідчих дій й потім передати його обратно.
Отже, вже більш ніж чотирнадцять місяців рух у кримінальному провадженні відсутній -досудове розслідування не здійснюється за відсутності будь-яких обгрунтованих підстав.
Положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
При цьому у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. В даному випадку слід констатувати недотримання розумних термінів розслідування, що покладає на власника земельної ділянки надмірний тягар, адже це непропорційним чином втручається в нове право, набуте особою, яка покладалася, в тому числі, на легітимність добросовісних дій державного органу.

В данному випадку, також, слід звернути увагу на те, що земельна ділянка сама по собі ні про які діяння будь-якої людини не свідчить, на її території відсутні будь які сліди, або інші фактичні данні про вчинення злочинів, відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0001767. Крім того, будь які зміни даних щодо земельної ділянки як обєкта права власності наразі за діючим законодавстовм підлягає внесенню до відповідних реєстрів.
Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що прокурором не обґрунтовано розумність такого тривалого строку арешту майна за встановленх обставинах, а тому слідчий суддя вважає доведеним з боку власника майна, що відпала потреба в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Нормами абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено можливість скасування повністю чи частково арешту майна ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
За вказаних обставин клопотання власника майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_5 у межах матеріалів кримінального провадження № 0001767 від 01.06.2017, виділеного з кримінального провадження №0002917 від 18.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.3 ст. 362 КК України, про скасування арешту майна- задовільнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2017 у кримінальному провадженні № 0002917 від 18.10.2016 р. на нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0313, розташовану на території Печенізького району Харківської області, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1