Справа № 333/2014/18
Провадження № 1-кп/333/94/19
В И Р О К
Іменем України
13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, холостого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.04.2018 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в гостях у потерпілого ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпілий спить, на кухні запримітив мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3 Pro» у корпусі сірого кольору, ІМЕЙ1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 НОМЕР_2 , с сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , «МТС Водафон» № НОМЕР_4 та в коридорі 5 блоків (в 1 блоці 10 пачок) цигарок «Дубао». Далі, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться ніким не поміченим, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3 Pro» у корпусі сірого кольору, ІМЕЙ1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 НОМЕР_2 , с сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , «МТС Водафон» № НОМЕР_4 матеріальної цінності сім карти не представляють та 5 блоків (в 1 блоці 10 пачок) цигарок «Дубао», вартість 1 пачки 18 грн., всього цигарок на суму 900 грн., а всього викрадено майна на загальну суму 4500 грн. Після чого обвинувачений зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину за ч. 1 ст. 185 КК України фактично визнав частково, пояснивши при цьому суду, що у квітні 2018 року він прийшов у гості до потерпілого ОСОБА_4 , де вони розпивали спиртні напої. У нього сів мобільний телефон і він попросив у потерплого його телефон, щоб подзвонити. З мобільного телефону потерпілого він подзвонив знайомому і домовився з ним про зустріч. Взявши мобільний телефон з собою, він пішов на зустріч в район Піски. Коли він повернувся десь через годину півтори, потерплий вже написав заяву у райвідділі. Щодо цигарок, то пояснив, що їх не бачив та не брав. В подальшому обвинувачений пояснив, що точно не пам`ятає події того дня через те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати, попросив вибачення у потерпілого, а також відшкодував збитки.

Незважаючи на фактичне часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , з яких вбачається, що вони разом з обвинуваченим у квітні 2018 року знаходилися у нього вдома за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Через деякий час обвинувачений пішов. Після його уходу потерпілий не побачив свого мобільного телефону, який лежав на кухні на холодильнику, а з кімнати зникло 5 блоків цигарок «Дубао». Після чого потерпілий написав заяву у райвідділі. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся та повернув йому його мобільний телефон, пояснивши, що потерпілий сам дав йому його подзвонити. Проте він цього не пам`ятає. Цигарки обвинувачений не повернув, однак згодом повернув грошові кошти за цигарки. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить суворо не карати.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, судом встановлено, 07.04.2018 року, приблизно о 16.00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_4 маловідомий чоловік на ім`я ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон «Note 3» сірого кольору, ІМЕЙ1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 НОМЕР_2 , з сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , «МТС Водафон» № НОМЕР_4 матеріальної цінності сім карти не представляють; 5 блоків (в 1 блоці 10 пачок) цигарок

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду від 11.04.2018 року судом встановлено, що під час огляду виявлено мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3 Pro» у корпусі сірого кольору, ІМЕЙ1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 НОМЕР_2 , с сім-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , «МТС Водафон» № НОМЕР_4 . Як пояснив потерпілий ОСОБА_4 цей мобільний телефон у нього викрав ОСОБА_8 , після чого через добу повернув.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.04.2018 року судом встановлено, що у присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 07.04.2018 року у вечірній час доби викрала у нього мобільний телефон та цигарки.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, даних про його особу, ставлення до скоєного, поведінки після скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавлення волі, та потерпілого, який просив суворо не карати, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить. Обвинувачений є працездатним, може бути суспільно корисним.

При цьому, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395 КПК України,суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:
-мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3 Pro» у корпусі сірого кольору, ІМЕЙ1 НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1