ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № - 1В/201/354/2018
УХВАЛА
14 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви лікаря-психіатра ОСОБА_2 , представника КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» щодо громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В розгляді подання приймали участь:
прокурор ОСОБА_4
лікар-психіатр ОСОБА_2
особа відносно якої розглядається подання ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться заява лікаря-психіатра ОСОБА_2 , представника КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» щодо громадянина ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви лікар-психіатр посилалася на те, що 24.05.2016 р. близько 11.30 год., ОСОБА_3 з метою відкритого заволодіння чужим майном із застосуванням сили ,що не становить загрози життю та здоров`ю потерпілої, діячи усвідомлено, штовхнув плечем потерпілу громадянку та скориставшись її безпомічним станом, вихопив з рук гаманець ,у котрому знаходилося 450 гривень з наміром втекти від потерпілої, яка чинила опір, наніс їй декілька ударів по голові.
У даній справі ОСОБА_3 пройшов судово - психіатричну експертизу у КЗ «ДКПЛ`ДОР 23.06.2016 р. було зроблено заключення: ОСОБА_3 у період інкримінованого йому правопорушення страждав та в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло гр. ОСОБА_3 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованого йому правопорушення, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням.
Громадянин ОСОБА_3 знаходився на примусовому лікуванні у КЗ`ДКПЛ`ДОР з 17.08.2016р. по 06.11.2017р. Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року, примусові заходи медичного характеру були змінені з госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк до 6 ( шести) місяців.
Вперше на прийом до дільничного лікаря - психіатра ОСОБА_3 прийшов 24.11.2017р. Пацієнту призначалося медикаментозне лікування, приймав участь у реабілітаційній програмі денного стаціонару, відвідував лікаря хворий регулярно щомісяця. Спостерігались порушення мислення, нестійкість настрою, ознаки нестачі в емоційно - вольовій сфері, порушення соціальної адаптації, ознак агресивної поведінки не було відмічено.
ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 11.04.2018р. Під час огляду пацієнт скарг не висловлював, але виявляв легковажне ставлення до свого стану, неповне критичне ставлення до скоєного правопорушення. Комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що враховуючи тяжкість скоєного правопорушення, наявність неповного критичного ставлення до свого стану та скоєного правопорушення, недостатній строк примусового амбулаторного спостереження та лікування, примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування повинні бути продовжені в умовах КЗ «Дніпровська міська поліклініка № 1».
Згідно ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку були продовжені.
За період продовженого амбулаторного примусового лікування громадянин ОСОБА_3 щомісячно відвідував дільничного лікаря - психіатра, приймав призначене лікування, приймав участь у реабілітаційних програмах. Під час оглядів був спокійний, без ознак агресії, психічний стан пацієнта стабілізувався, гр. ОСОБА_3 більш відповідально почав ставитися до свого лікування.
Громадянин ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 14.11.2018р. Під час огляду пацієнт скарг не висловлював, поведінка була впорядкована, без ознак агресії, хворий підтвердив намір у подальшому регулярно відвідувати дільничного лікаря - психіатра та приймати підтримуюче лікування. Комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що враховуючи період продовженого амбулаторного лікування, стабілізацію психічного стану пацієнта, відсутність ознак агресії в поведінці, примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування можуть бути припинені.
Прокурор та захисник вважали за можливе задовільнити клопотання.
ОСОБА_3 просив задовільнити подання та пояснив, що він усвідомлює скоєне, проте він не вважає за доцільне відвідувати дільничного лікаря після припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та приймати необхідне лікування.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст. 514 КПК України, припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
З висновку комісії лікарів-психіатрів № 2426 від 14.11.2018 року

КЗ «Дніпровська міська поліклініка № 1» м. Дніпро вбачається, що під час огляду ОСОБА_3 підтвердив намір у подальшому регулярно відвідувати дільничного лікаря - психіатра та приймати підтримуюче лікування.
Про те, не зважаючи на поліпшення стану ОСОБА_3 відповідно до висновку лікарів, в судовому засіданні було встановлено, що останній підтримує заяву лікарня та водночас відмовляється в подальшому регулярно відвідувати дільничного лікаря - психіатра та приймати підтримуюче лікування у разі потреби, тому у зв`язку з цим, суд враховуючи тяжкість суспільно-небезпечного діяння, приходить до висновку, що на теперішній час потреба примусового амбулаторного спостереження та лікування, відносно ОСОБА_3 не відпала, а тому підстави для припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування на теперішній час відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра ОСОБА_2 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1 відносно ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 18.12.2018 року о 10-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1