Справа № 577/4595/18
Провадження № 1-кп/577/553/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0001044 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Судак АР Крим, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, раніше не судимого, непрацюючого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на теперішній час НОМЕР_2 ) від 04 листопада 2016 року №339, на підставі укладеного контракту, старшина ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду начальника радіостанції Р-161 А2М1 радіовзводу центру зв`язку тилового пункту управління тилового вузла зв`язку.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01 липня 2017 року №184 старшина ОСОБА_5 був призначений на посаду командира відділення-командира машини відділення командно-штабних машин радіовзводу центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку.

У статтях 17, 65, 68 Конституції України закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України і законів України. Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Отже, під час проходження військової служби за контрактом старшина ОСОБА_5 , зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Поняття особливий період міститься в абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

30 квітня 2018 року Указом Президента України Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України № 116 «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей» антитерористична операція, яку було розпочато в 2014 році закінчилась, її правонаступником відповідно до Указу стала Операція Об`єднаних сил із збереженням дії Законів та нормативно правових актів, що регулювали проведення антитерористичної операції.

За положенням Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.

Відповідно до абз. 8 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.

З огляду на викладене особливий період, як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, на даний час не завершився.

Порушуючи наведені вище норми старшина ОСОБА_5 12 вересня 2018 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та з метою тимчасового ухилення від військової служби, перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої.

10 жовтня 2018 року ОСОБА_5 повернувся до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжив виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

27.12.2018 року між прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, яку представлено суду для затвердження.

У судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду.

ОСОБА_5 вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому і прохає затвердити угоду про визнання винуватості.

Адвокат ОСОБА_4 , також наполягає на затвердженні угоди.

Оскільки обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, є учасником антитерористичної операції сторони погоджуються на призначення покарання за ст. 407 ч. 4 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

ОСОБА_5 роз`яснені наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди встановлені ст.389-1 КК України.

Обвинувачений підтвердив, що цілком розуміє роз`яснені права та наслідки затвердження угоди, згідно вимог ст. 474 КПК України.

В угоді зазначені права і обов`язки прокурора щодо укладення угоди.

Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена з додержанням визначеного порядку і добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать надані в судовому засіданні покази обвинуваченого ОСОБА_5 , узгоджена сторонами міра покарання, визначена в межах закону.

З огляду на викладене, угода підлягає затвердженню судом.

Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2018 року, укладену між прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 407 ч.4 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1