ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/433/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №640/4529/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000168 від 29.08.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України та застосовано особисте зобов`язання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000168 від 29.08.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави 4000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчий суддя без будь-якого обґрунтування вважав недоведеними ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні акцентувалася увага суду на те, що існують об`єктивні відомості, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кількох злочинів, в тому числі і особливо тяжкого, тому вважає, що ОСОБА_7 може безперешкодно перетнути державний кордон України. Підозрюваному може бути відомо про місцезнаходження інших речових доказів, які ще не були вилучені під час проведення слідчих дій. Враховуючи хронологію злочинної діяльності, стійкість утвореної підозрюваним злочинної групи вбачається ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, підозрюваний особисто знайомий із свідками та іншими фігурантами кримінального провадження, що не виключає ризику незаконного впливу на свідків шляхом умовлянь змінити їх свідчення. Вказані обставини підтверджують неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Виключний розмір застави прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 під час вчинення кримінальних правопорушень протиправно набув грошові кошти, які в багато разів перевищують встановлений законом розмір застави. Встановлено та підтверджено висновком експертизи, що державі завдано шкоди на суму 7 677 234 гривень. Вивченням матеріального стану підозрюваного встановлено, що він має активи орієнтовною вартістю понад 30 000 000 гривень. Таким чином слідчим суддею безпідставно не взято до уваги жодного ризику, передбаченого п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказаного стороною обвинувачення без зазначення мотивів їх неврахування. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційних вимог прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: З наданих суду матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000168 від 29.08.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України. 27.02.2019 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. 28.02.2019 року слідчий СУ ГУНП в Харківській області за погодженням із прокурором, процесуальним керівником у кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні з визначенням застави в розмірі 4000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий посилається на те, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КПК України відноситься до корупційних, що позбавляє можливості підозрюваного бути звільненим від кримінальної відповідальності. ОСОБА_7 до теперішнього часу працює на посаді головного інженера ПП «Фасад-Сервіс» та може незаконно впливати на свідків, співробітників ХЦПТО ДЗС, знищити та підробити документи, які мають значення у кримінальному провадженні, може продовжити злочинну діяльність при будівництві на інших об`єктах. Підозрюваному відомо про місцезнаходження інших речових доказів, які він може знищити, сховати чи спотворити. Враховуючи хронологію злочинної діяльності вбачається ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Посилається на виключність випадку для визначення застави у більшому розмірі, аніж визначений КПК України, з урахуванням розміру спричиненої шкоди.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вважав, що прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного зазначив, що для досягнення мети кримінального провадження в даному випадку буде достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком слідчого судді. Апеляційним судом встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням чого застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в даному випадку є занадто м`яким, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню.

На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи зміст наданих суду матеріалів, підстави вважати необгрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 , у апеляційного суду відсутні. Крім того, колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Щодо наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, колегія суддів вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, неодноразово виїжджав за межі України. Крім того, наявність обгрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення сама по собі свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування. Проте в даному випадку, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який одружений, має двох неповнолітніх дітей, місце роботи, за яким має позитивну характеристику, постійне місце проживання, існування вказаного ризику є мінімальним та може бути зменшене шляхом застосування до підозрюваного іншого обмежувального запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Факт допиту свідків, з якими працює підозрюваний, не свідчить про неможливість їх додаткового допиту, впливу на них, тощо, знищення, спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Враховуючи посаду, яку займає підозрюваний, конкретні обставини справи, існує можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, що обгрунтовує доводи клопотання про наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Проте, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини й утриманців, що передбачено п.4 ч.1 ст.178 КПК.

Судова колегія приймає до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також враховуючи належне виконання ним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку, що не спростовано прокурором, вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 22.00 до 06.00 години наступного дня, поклавши на нього строком до 27.04.2019 р., обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть достатніми для запобігання встановленим ризикам та гарантуватимуть належну процесуальну поведінку підозрюваного. Покладення вказаних обов`язків, зокрема, утримання від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, буде сприяти об`єктивному розслідуванню справи.

За вказаних обставин судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Але колегія не погоджується з ухвалою слідчого судді в частині застосування особистого зобов`язання як запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року скасуванню, з прийняттям нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22.00 до 06.00 години наступного дня, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Щодо доводів сторони захисту з приводу помилкової кваліфікації дій підозрюваного апеляційний суд відмічає, що на даному етапі провадження судом не вирішуються ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22-00 години до 06-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Виначити строк дії ухвали до 27.04.2019 р.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді