У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001222,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 11.10.2018 року до ЄРДР за № 0001222 за ст. 286 ч.1 КК України.17.10.2018 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за клопотанням слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , було постановлено ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно а саме: автомобіль марки Тойота Авенсіс MI419EN, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 . При розгляді клопотання слідчим суддею ОСОБА_3 присутня не була. Також вказує, що ні на момент розгляду слідчим клопотання про арешт майна, ні на даний час, письмове повідомлення про підозру їй не вручено, а на час прийняття рішення слідчим суддею про арешт її майна автомобіль вже був оглянутий, однак по ньому не було проведено автотехнічна та транспортно - трасологічні експертизи. Окрім наведеного, слідчим суддею не встановлено, а прокурором не було доведено існування достатніх підстав вважати, що арештоване майно може бути конфісковане та не підтвердився факт того, що вилучений під час огляду автомобіль може бути набутий в результаті кримінального правопорушення. Таким чином арешт на транспортний засіб накладено не обґрунтовано, він зберігається на відкритому майданчику ужгородського РВП, постійно піддається негативному впливу кліматичних чинників, а постійне перебування авто в нерухомому стані без належного обслуговування впливає на його загальний технічний стан та призводить до втрати експлуатаційних властивостей та втрати цінності.

За таких обставин, заявник просить: скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 17.10.2018 року по справі №308/11690/18 в частині накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки Тойота Авенсіс MI419EN, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 . Передати автомобіль марки Тойота Авенсіс р.н.з НОМЕР_3 , 2006 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, однак подала до суду заяву, якою підтримує повністю подане нею клопотання та просить розглянути таке без її участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений своєчасно і належним чином.

На адресу суду надійшла заява від слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про розгляд клопотання без його участі, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, однак його не явка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.

У частині 1 статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 11.10.2018 року до ЄРДР за № 0001222 за ст. 286 ч.1 КК України.

Встановлено, що 11 жовтня 2018 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_3 було оглянуто та вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

17.10.2018 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за клопотанням слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в закарпатській області ОСОБА_4 , було постановлено ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки Тойота Авенсіс MI419EN та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_1 , шляхом заборони використання та розпорядження даним транспортним засобом.

Згідно свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_1 автомобіль марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_5 .

Положеннями ч.1 та ч.4 ст.174 КПК України визначено, що клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час необхідність в обмеженні правом користування майном, а саме: автомобілем марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_3 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6 - відпала, оскільки досудовим слідством проведено автотехнічну та транспортно - трасологічну експертизи, що і були підставою для накладення арешту.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 одночасно працює в двох місцях, а саме: в Малодобронській ЗОШ 1-3 ступенів, яка розташована в с.Мала Добронь Ужгородського району, а також в ліцеї с. Велика Добронь, де працює вчителем української мови, які розташовані на значній відстані один від одного, а також сама вона проживає в м. Чоп, і для здійснення її трудової діяльності їй необхідний транспортний засіб. Позбавлення права користування заявника своїм авто позначилось на її інтересах, оскільки кожного дня вона повинна прикладати значних зусиль, щоб добратися на роботу і додому, що надмірно обмежує її трудову діяльність.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу змагальності сторін, враховуючи фактичні обставини справи, з метою не порушення конституційних прав заявниці слідчий суддя вважає, що на цей час завдання та мета застосування арешту майна досягнуті, тому таке втручання у здійснення права власності особи вже не відповідає в повній мірі потребам досудового розслідування, у зв`язку з чим відпала потреба у подальшому застосуванні повного обмеження права власності на майно у вигляді арешту на таке майно шляхом заборони його використання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення, а саме в частині скасування арешту у вигляді заборони використання транспортного засобу.

Що стосується накладеного арешту в частині заборони розпорядження транспортним засобом, тобто заборони на його відчуження, то на думку слідчого судді, такий арешт до скасування не підлягає, оскільки на даний час досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні не завершено і вказаний транспортний засіб з свідоцтвом про реєстрацію такого, будучи речовим доказом, має суттєве значення по справі, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, не підлягає до задоволення подане ОСОБА_3 клопотання і в частині скасування арешту з посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , оскільки як слідує з резолютивної частини Ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 року, арешт на таке слідчим суддею не накладався.

З огляду на викладені обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що подане ОСОБА_3 клопотання підлягає до часткового задоволення.

Згідно статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2018 року, у рамках кримінального провадження №70001222, арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_4 », в частині заборони використання транспортного засобу.

Транспортний засіб марки "Toyota Avensis" р.н.з. НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_4 » - повернути ОСОБА_3 .
В решті клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1