Справа № 216/6408/18
Провадження № 1-кс/216/5334/18
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

15.11.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подав слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_6 , у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002108 від 13.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.11.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 12.11.2018 року у вечірній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 , в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де разом з ним, а також малознайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знайомими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вживали спиртні напої в приміщенні кухні будинку за вказаною адресою.

Під час вживання спиртного, ОСОБА_8 почав образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_4 та на вказаному ґрунті між зазначеними особами виникла сварка. В процесі сварки у ОСОБА_4 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_8 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_4 взяв у приміщенні вказаного будинку дерев`яну биту, що належала ОСОБА_7 та в такий спосіб підшукав собі знаряддя злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , утримуючи підшукану ним дерев`яну биту в обох руках, приблизно о 22.00 годині 12.11.2018, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зі значною силою завдав нею не менше 1 удару тичком в область живота ОСОБА_8 , який в цей час сидів на стільці встановленому в кухні будинку, звернутим до нього обличчям та не менше 10 ударів кулаком та ліктем в область грудної клітини потерпілого, не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому ОСОБА_8 .

Від отриманих ударів, потерпілий ОСОБА_8 не усидів на стільці та впав спиною на підлогу кухні, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, зі значною силою завдав лежачому спиною на підлозі ОСОБА_8 тією ж дерев`яною битою не менше 4 ударів в область голови та кінцівок, не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 самостійно припинив свої злочинні дії та пішов з місця вчинення злочину. Потерпілий ОСОБА_8 в результаті отриманих від ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в області голови та грудної клітини помер.

Згідно лікарського свідоцтво смерть № 2044 від 14.11.2018, виданого Криворізьким міжрайонним відділом ОКЗ ДОБ «СМЕ», причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 стали тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми голови та грудної клітки, численних переломів ребер, розриву лівої легені, гемотораксу, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_8 .

Вказаний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002108 від 13.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

13.11.2018 року о 18.40 годин ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

14.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Таким чином, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Снігурівка Снігурівського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , судимий в 12.03.2010 року Снігурівським р/с Миколаївської області по ст. 296 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 29.06.2011 року Снігурівським р/с Миколаївської області по ст. 185 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 4 місяці. Наразі на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження №0001716 від 13.07.2016 року, за обвинувачення ОСОБА_4 в тому, що він 09.07.2016 року вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України. Обвинувальний акт у такому кримінальному провадженні направлено до районного суду 24.02.2017 року.

Вказані докази за їх змістом та суттю ідентифікують підозрюваного, як особу яка вчинила кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_8 , у якому він і підозрюється в межах кримінального провадження № 0002108.

Крім того, на розгляді в Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження № 0001716 від 13.07.2016 року, за обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України. Обвинувальний акт у такому кримінальному провадженні направлено до районного суду ще 24.02.2017 року. Однак станом на сьогодні у такому кримінальному провадженні судовий розгляд так і не був розпочатий, у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого до суду на судові засідання.

Такі обставини вказують на негативну репутації підозрюваного та певним чином підтверджують схильність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з метою попередження можливості підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, та за для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, зокрема прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, є необхідним обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не в змозі ефективно попередити зазначені ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене законом до тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, той факт, що підозрюваний є раніше неодноразово судимий, судимість за вказані злочини не погашена та не знята в установленому законом порядку, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжувати скоювати злочини, з метою свого матеріального збагачення, тобто наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України це у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження, не працевлаштований, та не маючи постійного джерела доходів до існування, міцних соціальних зв`язків та утриманців, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими, більш м`якими запобіжними заходами, тому керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, сторона обвинувачення дійшла висновку, про необхідність клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просить його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожен окремо, заперечували щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю. Крім того, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: протоколом огляду місця події від 13.11.2018; протоколом огляду трупу від 13.11.2018; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом огляду предмету - дерев`яної бити; речовими доказами дерев`яною битою.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.

Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим, за корисливі злочини, судимість за вказані злочини не погашена та не знята в установленому законом порядку, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінального правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 після спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, незважаючи на стан потерпілого до правоохоронних органів і заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся, потерпілому медичну допомогу не надав та швидку медичну допомогу не викликав, що свідчить про його байдуже відношення до скоєного.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що підозрюваний на теперішній час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоровя особи, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні № 0001716, яке перебуває на розгляді у Центрально- Міському районному суді м. Кривого Рогу, належних висновків для себе не зробив, у судові засідання періодично не з`являвся, що підтверджується винесенням ухвалами Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу про приводи обвинуваченого від 25.04.2017 року, 10.07.2017 року 14.09.2017 року, у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.04.2018 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

Підозрюваний не працює, тобто у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому слідчий суддя вважає, що захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_13 не наведено вагомих підстав, які б слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

А тому, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою та скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, тобто до 14.01.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________

_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний __________________ (підпис)