Справа № 439/1172/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/268/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 25.02.2019р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня 11 класу Підкамінського спеціалізованого центру Бродівського району Львівської області,
КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 25.02.2019р. до неповнолітнього ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, застосовано примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.
За ухвалою суду, неповнолітній ОСОБА_7 18.06.2018р., близько 20 год., маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: вчинити купівлю товару невеликої вартості та отримати решту готівкою, діючи з корисливих мотивів, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: с. Пониква, вул. Центральна, Бродівського р-ну, Львівської області, де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення, достовірно знаючи, що надана ним сувенірна купюра не є національною валютою, яка знаходиться в офіційному обігу, надав сувенірну купюру з надписом «500 гривень Національний банк України», яка за зовнішніми ознаками схожа на банкноту національної валюти України номіналом 500 гривень, при купівлі продовольчих товарів потерпілій ОСОБА_10 , яка є власником вищевказаного магазину.
Скориставшись тим, що власниця магазину була введена в оману та не помітила той факт, що купюра є сувенірною, ОСОБА_7 отримав від потерпілої ОСОБА_10 , продовольчі товари та решту, із даної купюри, на загальну суму у розмірі 500 гривень, чим самим спричинивши потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.
Не погоджуючись із даною ухвалою, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при винесенні оскаржуваної ухвали.
Зазначає, що суд першої інстанції оскаржуваної ухвалою застосував до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у порядку, передбаченому ч.2 ст. 97 КПК України, параграфу 2 Глави 38 КПК України, тобто у зв`язку із недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у той час, як ОСОБА_7 на час вчинення злочину виповнилось 16 років та згідно ст. 22 КПК України він міг нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України, а тому примусові заходи виховного характеру до нього мали бути застосовані у порядку ст. 497 КПК України. Покликається, що у даному випадку клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього могло бути складено прокурором відповідно до вимог ст. 497 КПК України. Розглянуте судом першої інстанції клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_7 складено слідчим Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 не відповідає вимогам КПК України і таке судом першої інстанції повинно було бути повернуто прокурору у підготовчому судовому засідання.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, думку захисника, який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримані.

Так, суд першої інстанції, розглянувши клопотання слідчого Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_7 , постановив ухвалу, якою застосував до неповнолітнього ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.
Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що дана ухвала суду першої інстанції постановлена із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.
Як вбачається з матеріалів провадження неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2018р., тобто у віці 16-ти років, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а отже, відповідно до положень ст. 22 КК України, підлягав кримінальній відповідальності за вчинений злочин.
Згідно ст. 484 КПК України порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених главою 38 КПК України.
Як передбачено ч.1 ст. 497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Разом з тим, суд першої інстанції прийнявши до провадженняклопотання слідчого Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , який відповідно до ст. 22 КК України досягнув віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у підготовчому судовому засіданні не перевірив таке клопотання на відповідність вимогам КПК України, призначив справу до судового розгляду, за результатами якого прийшов до висновку, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння неповнолітній ОСОБА_7 не досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність, тобто 18-річного віку, і застосував до нього примусові заходи виховного характеру.
Згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За таких обставин, ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 25.02.2019р. про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_7 не можна вважати законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому така підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який слід провести із чітким дотриманням вимог чинного законодавства, з урахуванням доводів апеляційної скарги, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 25.02.2019р. про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4