ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/308/18 Справа № 179/2104/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000537 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в ст. Ассинівська Сунженського району Чечено-Інгушетія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 17.05.2017 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до 180 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та призначити йому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 15 днів арешту.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він свою вину у скоєному визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, відсутня негативна характеристика за місцем його проживання, ніде не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких дитина-інвалід, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не судимий, також обставин, що обтяжує його покарання судом не встановлено.
Вказує на те, що він звертався до керівництва Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про відстрочку відбуття виправних робіт на час його тимчасових заробітків у м. Києві, при цьому із розпорядження Голови Поливанівської сільської ради № 51 від 08.08.2017 року про відбуття ним громадських робіт із 17.08.2018 року ні він, ні його родичі повідомлені не були.
Зазначає, що працівниками Магдалинівського районного сектору з питань пробації йому не було роз`яснено, що він повинен стати до них на облік як особа, яка повинна відбувати покарання, тому він повідомляв про свій від`їзд лише Поливанівську сільську раду.
Крім того, вважає, що кваліфікація його дій за ч.2 ст.389 КК України є неправильною, а тому висновок суду про його винуватість у вчиненні цього злочину є необгрунтованим.
Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 1 місяць; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, до покарання призначеним за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді арешту строком на 1 місяць 15 днів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 , засуджений вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року, який набрав законної сили 16.06.2017 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до 180 (сто вісімдесяти) годин громадських робіт.
29.06.2017 року зазначений вирок надійшов на виконання до Магдалинівського районного сектору з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
06.07.2017 року та 14.07.2017 року засуджений ОСОБА_7 викликався до Магдалинівського районного сектору з питань пробації для постановки на облік, але у встановлені дати засуджений ОСОБА_7 не з`явився без поважних причин.
07.08.2017 року до засудженого ОСОБА_7 працівниками поліції застосовано привід до Магдалинівського районного сектору з питань пробації, де засудженого ОСОБА_7 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування громадських робіт, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, у зв`язку із чим останній, відповідно до ст. 37 КПК України, надав письмову підписку.
Згідно з направленням Магдалинівського районного сектору з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України за № 705 від 07.08.2017 року засудженого ОСОБА_7 направлено для відбування громадських робіт до Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Відповідно до вказаного направлення № 705, з яким ОСОБА_7 ознайомився, про що поставив власний підпис та особисто передав до Поливанівської сільської ради, початком відбування покарання у виді 180 (сто вісімдесяти) годин громадських робіт є 17.08.2017 року.
Розпорядженням голови Поливанівської сільської ради в Магдалинівському районі Дніпропетровської області № 51 від 08.08. 2017 року засудженого ОСОБА_7 прийнято на громадські роботи строком на 180 (сто вісімдесят) годин та складено графік виходу на роботу у серпні 2017 року, затвердженого головою Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно якого засуджений ОСОБА_7 зобов`язаний був 17.08.2017 року з`явитись до Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та приступити до відбування покарання у виді 180 (сто вісімдесяти) годин громадських робіт.
Проте, 17.08.2017 року засуджений ОСОБА_7 , достовірно знаючи про початок відбування покарання у вигляді громадських робіт саме з 17.08.2017 року, до Поливанівської сільської ради не з`явився, до відбування громадських робіт не приступив, покинув своє місце постійного проживання. Після чого, засуджений ОСОБА_7 неодноразово викликався до Магдалинівського районного сектору з питань пробації для з`ясування причин не виходу на громадські роботи, але засуджений на виклики не з`являвся. Також відносно засудженого ОСОБА_7 було застосовано привід та на його виконання здійснено виїзд за місцем мешкання останнього, у ході чого встановлено, що засуджений ОСОБА_7 знаходиться поза межами Дніпропетровської області без попередження Магдалинівського районного сектора з питань пробації та Поливанівської сільської ради Магдалинівського району та до виконання покарання у вигляді громадських робіт приступати не збирається.
Станом на 10.10.2017 року невідбута частина покарання у вигляді громадських робіт засудженим ОСОБА_7 складає 180 (сто вісімдесят) годин.
Таким чином, ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт, в порушення вимог ст. ст. 36, 37, 39, 40 КВК України, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, маючи можливість до відбування покарання у вигляді 180 (сто вісімдесяти) годин громадських робіт в період з 17.08.2017 року по 10.10.2017 року для виконання громадських робіт не з`явився без поважних на те причин, чим умисно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а саме показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтвердили факт того, що обвинувачений не відпрацював 180 годин громадських робіт.
Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:
- витягом з кримінального провадження № 0000537 від 18.10.2017 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом ухилення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт;
- вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у вигляді 180 годин громадських робіт;
- підпискою ОСОБА_7 , від 07.08.2017 року, засудженого до покарання у вигляді громадських робіт 180 годин, відповідно до якої останній ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений з наслідками ухилення від відбування покарання, про той поставив свій підпис;
- особистими письмовими поясненнями ОСОБА_7 та попередженням від 07.08.2017 року;
- направленням Магдалинівського районного сектору з питань пробації, яким ОСОБА_7 направлено до Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області для відбування призначеного вироком суду покарання у вигляді 180 годин громадських робіт з 17.08.2017 року;
- розпорядженням т.в.о сільського голи Поливанівської сільської ради від 08.08.2017 року про залучення ОСОБА_7 до безоплатних громадських робіт;
- графіком виходу на роботу ОСОБА_7 у серпні 2017 року, листом та довідкою сільського голови Поливанівської сільської ради, з яких вбачається, що ОСОБА_7 до відбування покарання призначеного вироком суду у вигляді 180 годин громадських робіт на території сільської ради станом на 05.10.2017 року не приступав;
- довідкою Магдалинівського районного сектору з питань пробації, відповідно до якої ОСОБА_7 до відбування громадських робіт не приступав без поважних причин, невідбута частина покарання станом на 10.10.2017 року становить 180 годин громадських робіт.
Колегія суддів вважає, що покази свідків, зазначених у вироку, узгоджуються між собою, підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Підстав для того, щоб вважати докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, суд не знаходить.
Доводи обвинуваченого про те, що працівниками Магдалинівського районного сектору з питань пробації йому не було роз`яснено, що він повинен стати до них на облік як особа, яка повинна відбувати покарання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вищезазначеними письмовими доказами.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині за ознаками ч.2 ст.389 КК України.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії невеликої тяжкості злочину; дані про особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має задовільну характеристику за місцем проживання, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом; обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття; обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389, ст.71 КК України у виді арешту строком на 1 місяць 15 днів.

Відповідно до ч.1 ст.60 КК України, строк арешту встановлюється від одного місяця, а тому призначене обвинуваченому покарання є мінімальним. Також, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання.

Отже, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину останнім не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані всі обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання, а тому апеляційна скарга щодо пом`якшення призначеного покарання не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4