Справа № 640/1896/19
н/п 1-кс/640/1827/19
"04" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власників майна - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
01.02.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час обшуку від 30.01.2019, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_4 , а саме на: настільні ігри: Соображарий. Улетная вечеринка 1 шт., Соображарий 2 1 шт., Соображарий 1 шт., Карты на стол 1 шт.; грошові кошти: Купюри по 200 грн. 3 шт., Купюри по 100 грн. 9 шт., Купюри по 50 грн. 9 шт., Купюри по 20 грн. 7 шт., Купюри по 10 грн. 1 шт.; банківську картку НОМЕР_1 1 шт.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що невстановлена особа, працюючи в магазині "Іград", який знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 25, здійснила несанкціоновані зміни та знищення інформації, котра знаходилась на комп`ютері магазину.
Допитані потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідок - працівник магазину «Іград» ОСОБА_8 повідомили, що в період з 01.09.2018 по 18.10.2018 на ФОП « ОСОБА_6 » та в період з 19.10.2018 по теперішній час на ФОП « ОСОБА_7 » працювали ОСОБА_9 (менеджер зі збуту), ОСОБА_4 (продавець-консультант), котрі вдвох працювали в магазині «Іград» за адресою: АДРЕСА_2 (здійснювали реалізацію продукції). В подальшому було встановлено, що в програмі 1С, в період з 01.09.2018 по 05.11.2018 з аккаунта «Касилов Егор» вносились зміни до старих прибуткових накладних, чим змінювався облік товарів в залишку. При цьому свідком зазначено, що в логах програми «1С» було встановлено, що з аккаунту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », майже кожен день, з періоду початку роботи ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , вносились зміни до старих прибуткових накладних. Коли ОСОБА_8 порівняла прибуткові накладні від постачальників з аналогічними накладними в «1С», було виявлено, що частина позицій товарів просто була відсутня. Вказані зміни були зафіксовані та в подальшому для правильного бухгалтерського обліку, відомості було приведені до нормального стану, у зв`язку з чим було встановлено нестачу товару.
Актами інвентаризації №ИГ000000017 та №ИГ000000018 від 07.11.2018, проведеними на складі магазину «Іград» за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що сума товарів по обліку складає 397 532,49 грн., а фактично в наявності товарів на суму 334 793,00 грн., тобто склалась нестача на суму 62 739,49 грн. (з урахуванням вартості товару по закупці).
Згідно роздруківок з журналу реєстрації дій в базі «1С» мається інформація про те, що в період з 01.09.2018 по 05.11.2018, в період робочого часу магазина, з аккаунта «Касилов Егор» вносились зміни до старих прибуткових накладних, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_4 викрадали з магазину настільні ігри та сувеніри.
Згідно рапорту старшого інспектора ВКП в Харківській області Слобожанського УКП ДКП НП України ОСОБА_12 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , в підвальному приміщенні розташований магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснюється реалізація настільних ігор та сувенірів.
30.01.2019 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2019 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: настільні ігри: Соображарий. Улетная вечеринка 1 шт., Соображарий 2 1 шт., Соображарий 1 шт., Карты на стол 1 шт.; грошові кошти: Купюри по 200 грн. 3 шт., Купюри по 100 грн. 9 шт., Купюри по 50 грн. 9 шт., Купюри по 20 грн. 7 шт., Купюри по 10 грн. 1 шт.; банківська картка НОМЕР_1 1 шт.
Постановою слідчого від 30.01.2019 зазначене майно визнано речовим доказом і залучене до кримінального провадження.
Слідчий вважає, що з метою збереження речових доказів, з метою підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення та для забезпечення відшкодування спричиненої шкоди, необхідно накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що вилучення майна порушує права власників. Також зазначили, що обшук проводився в двох кімнатах, де перша кімната знаходиться у користуванні ОСОБА_5 , а друга у ОСОБА_4 . Вилучене майно у першій кімнаті, якою користується ОСОБА_5 особисто, не має відношення до кримінального провадження. Просили відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
30.01.2019 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2019 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: настільні ігри: Соображарий. Улетная вечеринка 1 шт., Соображарий 2 1 шт., Соображарий 1 шт., Карты на стол 1 шт.; грошові кошти: Купюри по 200 грн. 3 шт., Купюри по 100 грн. 9 шт., Купюри по 50 грн. 9 шт., Купюри по 20 грн. 7 шт., Купюри по 10 грн. 1 шт.; банківська картка НОМЕР_1 1 шт.
Постановою слідчого від 30.01.2019 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 30.01.2019 р. обшуку в кімнаті № 2 за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Щодо накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_5 та були вилучені в кімнаті № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, так як слідчим не доведено, що зазначене майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження та вказані грошові кошти належать ОСОБА_4 .
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє частково клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити частково клопотання слідчого про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку від 30.01.2019, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_4 , а саме на: настільні ігри: Соображарий. Улетная вечеринка 1 шт., Соображарий 2 1 шт., Соображарий 1 шт., Карты на стол 1 шт.; грошові кошти: Купюри по 200 грн. 1 шт., Купюри по 100 грн. 1 шт., Купюри по 50 грн. 1 шт., Купюри по 20 грн. 1 шт., Купюри по 10 грн. 1 шт.; банківську картку НОМЕР_1 1 шт.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Зобов`язати старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , грошові кошти здати на зберігання до фінансової установи.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1