ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/661/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004320 від 15.05.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком до 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не відпали та продовжують існувати, а саме існує ризик втечі та вчинення кримінального правопорушення.

Захисник думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти заявленого клопотання, просив застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Потерпілий підтримали думку прокурора.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право осіб, яких затримано або взято під варту, на перегляд процесуальних і матеріально-правових умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення їх свободи.
У пункті 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд врахував ступінь тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_5 , який є тяжким, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також те, те що він неодноразово судимий.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України такий запобіжний захід як «тримання під вартою» є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 суд враховує зазначені вище обставини та вимоги закону і вважає, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою не зменшилися.
Також, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити обраний відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор № 13» на 60 днів, тобто до 03 травня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1