У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосуваня запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання надійшло до суду 16 січня 2019 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури, старшого слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні слідчого вказано, що 10 листопада 2018 року, працівниками СКП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, виявлено факт незаконного збуту наркотичних засобів, в ході якого гр. ОСОБА_4 незаконно збув на залізничному вокзалі гр. ОСОБА_5 (анкетні дані змінено) за грошові кошти в сумі 200 грн особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 2,25 гр, про що 10 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, 14 січня 2019 року, близько 11:00 год, працівниками СКП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, в смт. Підволочиськ, Тернопільської області, на території залізничного вокзалу, виявлено факт незаконного збуту гр. ОСОБА_4 подрібненої речовини рослинного походження, ззовні схожої на наркотичну речовину гр. ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), про що 14 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14 січня 2019 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням єдиного №0000269.

14 січня 2019 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано та поміщено в ІТТ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області та 15 січня 2019 року гр. ОСОБА_4 оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку слідства, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

З огляду на вказане, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приймаючи до уваги, обґрунтовану підозру у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, старший слідчий просить задовольнити дане клопотання, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому покидати своє місце проживання, що у АДРЕСА_1 , із встановленням інших обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні старший слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

ОСОБА_4 та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечили.

Слідчим суддею встановлено, що Підволочиським ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000269 від 10 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 307 КК України. Фабула: 10 листопада 2018 року працівниками СКП Підволочиського ВП на території Підволочиського району Тернопільської області було виявлено факт незаконного збуту гр. ОСОБА_7 , подрібненої речовини рослинного походження, ззовні схожої на наркотичну речовину, яке 14 січня 2019 року об`єднано із кримінальним провадженням №0000011 від 14 січня 2019 року за ч. 2 ст. 307 КК України, порушеного за фактом того, що 14 січня 2019 року, близько 11:00 год, працівниками СКП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, в смт. Підволочиськ, Тернопільської області, на території залізничного вокзалу, виявлено факт незаконного збуту гр. ОСОБА_4 подрібненої речовини рослинного походження, ззовні схожої на наркотичну речовину- канабіс гр. ОСОБА_6 (анкетні дані змінено).

14 січня 2019 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано та 15 січня 2019 року оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку слідства, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: поясненнями свідка ОСОБА_5 (анкетні дані змінено) про факт збуту ОСОБА_4 канабісу; протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, під час якого в нього були виявленні та вилученні грошові кошти, як заздалегідь ідентифіковані засоби; висновком експерта №2-1111/18 від 23.11.2018 року, відповідно до якого, збута ОСОБА_4 наркотична речовина є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом; показаннями свідка ОСОБА_6 (анкетні дані змінено) про факт збуту ОСОБА_4 канабісу; висновком експерта №2.1-58/19 від 15.01.2019 року, відповідно до якого, збута ОСОБА_4 наркотична речовина є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка визначається з урахуванням тяжкості вчиненого злочину чи кримінального проступку та характеристики підозрюваного, обвинуваченого. Для цього встановлюється наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення й відповідно їй повідомляється про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення; 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може перешкоджати будь-яким чином здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення того, у якому він підозрюється, обвинувачується. Зазначене повинно підтверджуватися матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Окрім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються та довести, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Надаючи оцінку доводам органу досудового розслідування в частині обґрунтованості підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, №182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів клопотання необхідність застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зазначені у клопотанні ризики слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний усвідомлює, яке покарання до нього може бути застосовано, тобто реальне позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та вчинені кримінальні правопорушення, є умисними корисливими злочинами, які останній вчинив у зв`язку із тим, що ніде не працює та не має жодного заробітку, що свідчить про те, що будучи не обмежений певними покладеними на нього обов`язками може вчинити інше корисливе умисне кримінальне правопорушення, з метою отримання прибутку.

Частиною 2 статті 177 КПК України регламентовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, слідчий суддя враховує, що фактичні підстави застосування запобіжних заходів - це наявність системи незаперечних доказів вчинення відповідною особою кримінального правопорушення.

В той же час, системний аналіз положень Глави 18 КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України може вказувати наступне: про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна тощо; про можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування може свідчити здійснення особою погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; вплив на спеціалістів та експертів тощо; про те, що особа може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється, обвинувачується, може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), наявність попередніх судимостей, зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення.

Тобто, фактичною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність сукупності неспростовних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжних заходів обставин про те, що підозрюваний, намагається чи намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчиняти інші дії, направлені на протидію розслідуванню, недостатньо. Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами.

Враховуючи, вище зазначене, в сукупності з особою підозрюваного та обставинами кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, враховуючи характер даного кримінального правопорушення.

В той же час, слідчий суддя, не сприймає як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи слідства в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення «інший більш м`який запобіжний захід належної поведінки ОСОБА_4 забезпечити не зможе», що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання та встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання зауважень до нього не має, проживає з матір`ю похилого віку, тобто має міцні соціальні зв`язки, зловживає алкоголем та ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками, однак це не може свідчити про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування наявності ризиків - незаконно впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, та неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (цілодобовий домашній арешт), про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявності об`єктивних даних, які свідчать про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та не доведеності у суді інших ризиків, які зазначені у клопотанні та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), вважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити, та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленому судом ризику (підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення) та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст.1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про застосуваня запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до кабінету слідчого № 23 СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, до старшого слідчого ОСОБА_3 , на кожну вимогу, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, а також на кожну вимогу прокурора чи суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

4) не відвідувати відвідувати кафе, бари, ресторани і місця, де продають спиртні напої на розлив;

5) докласти зусиль до пошуку роботи.

Покласти контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1