Провадження № 1-кс/592/54/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського райсуду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу відділу ДВС Сумського міського управління юстиції на бездіяльність посадової особи Сумського МВ УМВС України в сумській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про можливо вчинене кримінальне правопорушення, -

Встановив:

У провадження Ковпаківського районного суду м. Суми 28.12.2018 року надійшла скарга АТ КБ «Приватбанк» у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Сумського МВ УМВС України в Сумській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.11.2018 року.

З скарги вбачається, що до Сумського МВ УМВС України в Сумській області 14.11.2018 року подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Представник Банку зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність Сумського МВ УМВС України в Сумській області полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме до ЄРДР не було внесено відомості із заявою останнього про вчинення кримінального правопорушення, як вважає представник ДВС.

Посилаючись на те, листом від 30.11.208 року, Сумський МВ повідомив, що заява не містить відомостей про кримінальне правопорушення, представник банку просить зобов`язати Сумський МВ УМВС України в Сумській області внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважає заявник, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Представник Сумського МВ УМВС України в Сумській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд скарги, предметом якої є її бездіяльність стосовно невнесення відомостей до ЄРДР.

Згідно з ч. З ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Сумського МВ УМВС України в Сумській області, не з`явилися в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав доказів на спростування доводів скарги, що є проявом принципу змагальності, а відтак суд визнав за можливе прийнята рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні представник банку вимоги скарги підтримав з вищенаведених підстав..

Слідчий суддя, вивчивши подані письмові докази, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть , бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Судом встановлено, що 14.11.2018 року представник Банку звернувся до Сумського МВ УМВС України в Сумській області із заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення ОСОБА_4 який на його думку не виконує рішення суду про стягнення з його на користь Банку 64921.16 грн.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заяво чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин е наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

За період здійснення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешт на рахунок боржника в установі банку, на підставі судового рішення обмежено його право на виїзд за кордон, в червні 2018 року

По суті заяви про можливо вчинений злочин від 14.11.2018 року вбачається, що представник Банку просить внести до ЄРДР відомості щодо вчинення, на його думку, ОСОБА_4 дій стосовно не виконання судового рішення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Рішення суду адресовано невизначеному колу осіб та містить посилання на примусове стягнення з ОСОБА_4 заборгованості по кредитним коштам.

З матеріалів до подання не вбачається, що ОСОБА_5 умисно не виконувала рішення суду, а державним виконавцем вжито всіх заходів передбачених чинним законодавством, а саме накладено арешт на її рухоме та нерухоме майно, на її всі рахунки в установах банків про які відомо державному виконавцю.

Крім того, слідчий суддя констатує, що державному виконавцю достеменно було відомо, що у власності ОСОБА_4 перебувало нерухоме майно. Про будь-які умисні чи необережні дії ОСОБА_4 які б перешкоджали примусовому виконанню рішення суду в поданні не зазначено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заява Банку від 14.11.2018 року не містить вказівок на реальні факти вчинення ОСОБА_4 конкретних злочинних дій по умисному невиконанню рішення суду, а в заяві фактично повідомлено, що в результаті формальних дій державного виконавця без застосування всіх повноважень наданих останньому ЗУ «Про виконавче провадження» не вдається примусити ОСОБА_4 в добровільному порядку виконати рішення суду.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги та, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу АТ КБ «Приватбанк» від 28.12.2018 року на бездіяльність Сумського МВ УМВС України в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.11.2018 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1