КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/39/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги директора ТОВ «МЕТСОЮЗ» ОСОБА_6 та директора ТОВ «Аль-Па» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року,
за участю:

представника ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на кошти, які знаходяться в тому числі на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах:

- АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;

- АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ;

- ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 .

Зупинено видаткові операції по зазначеним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції директор ТОВ «МЕТСОЮЗ» ОСОБА_6 та директор ТОВ «Аль-Па» ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких вважають оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, а тому просять ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року (провадження 1кс/755/5897/18) у кримінальному провадженні №0000039 від 30.05.2018 р. про накладення арешту на майно скасувати в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках в банківських установах:

- АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;

- АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ;

- ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 .

Мотивуючи доводи апеляційних скарг директори товариств вказують на те, що в ухвалі слідчого судді, в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, не зазначена мета та підстави накладення арешту на майно товариств, слідчим суддею лише було визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, як правову підставу для арешту майна, що, на переконання апелянтів, є неконкретним та загальним. Оскільки ч. 2 ст. 170 КПК України містить 4 мети накладення арешту, жодна з яких не була прямо зазначена судом.

Додатково, автори апеляцій зазначають про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не обґрунтував свій висновок, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичними особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також не наведено обґрунтувань того, що дане майно має ознаки речових доказів.

Крім того, апелянти зазначають про те, що ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па»не є фіктивними, оскільки здійснюють свою господарську діяльність виключно відповідно до вимог чинного законодавства України, основним видом економічної діяльності яких є оптова торгівля відходами та брухтом (код КВЕД 46.77). Також товариствами орендуються виробничі майданчики, на яких знаходиться вантажопідйомне обладнання, електронні ваги, радіометр-дозиметр.

Додатково апелянти наголошують на тому, що вид економічної діяльності ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» спростовує твердження прокурора про те, що ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» відносяться до підприємств-імпортерів, з огляду на те, що заготівля металобрухту ніяк не може здійснюватися за рахунок імпортних операцій, крім того, такий вид діяльності звільнений від оподаткування ПДВ, а тому товариства ніяким чином не могли формувати незаконний податковий кредит з податку на додану вартість.

Також, автори апеляційних скарг звертають увагу колегії суддів на те, що слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, не враховано наслідки арешту майна для інших осіб, оскільки арешт грошових коштів, які містяться на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» паралізувало нормальну діяльність підприємств.

Одночасно, апелянтами заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.10.2018 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянти вказують на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику представників ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па», а копія ухвали ТОВ «МЕТСОЮЗ» була отримана лише 18.12.2018 р., ТОВ «Аль-Па» - лише 22.01.2019 р.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність, про що не заперечував і представник власників майна.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власників майна, який підтримав подані апеляційні скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання прокурорапро арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі представників ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в судовому засіданні. Про наявність оскаржуваної ухвали, як зазначають апелянти, їм стало відомо: ТОВ «МЕТСОЮЗ» - 18.12.2018 р., ТОВ «Аль-Па» - лише 22.01.2019 р., а апеляційні скарги були подані ТОВ «МЕТСОЮЗ» - 24.12.2019 р., а ТОВ «Аль-Па» - 24.01.2019 р., тобто вони є поданими в межах визначеного законом п`ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Що стосується безпосередньо апеляційних скарг, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 30.05.2018 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 та ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що у продовж 2016-2018 років невстановленими особами створено та придбано ряд юридичних осіб з метою прикриття протиправної діяльності, спрямованої на формування безпідставного податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки.

Органом досудового розслідування було встановлено, що підприємства - імпортери, реального сектору економіки здійснюють реалізацію імпортованих товарів, фізичним особам за готівкові кошти без відображення зазначених операцій в бухгалтерському та податковому обліку, при цьому надають послуги по формуванню незаконного податкового кредиту для підприємств, які мають ознаки фіктивності та які задіяні в схемах по ухиленню від сплати податків та незаконній конвертації грошових коштів, вказаним суб`єктам господарської діяльності, які мають ознаки фіктивності, шляхом відображення у податковій звітності операції по реалізації імпортованих товарів зазначеним вище підприємствам, які фактично не відбувались, тим самим формуючи незаконний податковий кредит з податку на додану вартість, який в подальшому використовується суб`єктами господарювання реального сектору економіки для мінімізації податкових зобов`язань та ухилення від сплати податків.

Використовуючи реквізити створених підконтрольних суб`єктів підприємницької діяльності, відкриваючи для забезпечення злочинної діяльності та в подальшому використовуючи банківські рахунки в банківських установах, зазначені особи отримують готівкові кошти, які передають представникам реального сектору економіки. Для прикриття незаконної діяльності формуються та реєструються видаткові та податкові накладні по відображенню фіктивних оборудок, тобто, до офіційних документів вносяться завідомо неправдиві дані про нібито проведенні фінансово-господарські операції. Тим самим створюються документи «прикриття», що в подальшому призводить до штучного завищення податкового кредиту та валових витрат суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, з метою умисного ухилення від сплати податків.

В результаті аналізу фінансово-господарської діяльності зазначених суб`єктів господарювання встановлено, що вони: не мають виробничих потужностей та складських приміщень; не мають автотранспорту для перевезення вантажів: кількість співробітників на вказаних підприємствах - 1-2 робітники, що фізично унеможливлює виконання договірних умов у задекларованих обсягах; наявність «пересортиці» (в документах бухгалтерського обліку зазначених СГД з ознаками фіктивності зазначається надходження одного виду товару, а в наступному підприємствами у облікових документах відображується реалізація іншого виду товару); мають однакові ІР-адреси та розрахункові рахунки в одних банківських установах, одні й ті ж самі особи підприємств є службовими особами відразу на декількох підприємствах, що свідчить про їх підконтрольність одній групі осіб.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що від імені фіктивних та транзитних підприємств відкриті рахунки в банківських установах у тому числі в АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ; ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 .

25.10.2018 р. постановою старшого слідчого з ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_10 були визнані, в якості речових доказів грошові кошти, що знаходяться в банківських установах на рахунках, в тому числі АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ; ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 .

29.10.2019 р. прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, які знаходяться в тому числі на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах: АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ; ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , із зупиненням видаткових операцій по зазначеним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

30.10.2018 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на вказане у клопотанні майно.

Оскільки дана ухвала оскаржена директором ТОВ «МЕТСОЮЗ» ОСОБА_12 та директором ТОВ «Аль-Па» ОСОБА_7 тільки в частині накладення арешту на майно ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па», то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг зазначених осіб, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0000039 від 30.05.2018 р., щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, не дотрималися.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, посилання слідчого судді на ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що майно є предметом та доказом злочину, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора та накладення арешту на майно у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Долучена до клопотання прокурора постанова про визнання майна речовим доказом від 25 жовтня 2018 року є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах АБ «Південний», АТ «МОТОР-БАНК» ПАТ «ПУМБ» відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.

Також, як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, кримінальне провадження №0000039 зареєстроване 30.05.2018 р., однак повідомлення про підозру будь-кому, в тому числі й будь-кому із посадових осіб ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» не вручалося, та, як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження щодо ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» не здійснюється, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно вказаних товариств.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах АБ «Південний», АТ «МОТОР-БАНК» ПАТ «ПУМБ», винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вказані кошти, мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Так, хоча в клопотанні слідчий вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.

Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах АБ «Південний», АТ «МОТОР-БАНК» ПАТ «ПУМБ» мають до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, а саме коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах АБ «Південний», АТ «МОТОР-БАНК» ПАТ «ПУМБ», який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги директора ТОВ «МЕТСОЮЗ» ОСОБА_6 та директора ТОВ «Аль-Па» ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року, якою було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та накладено арешт на кошти, які знаходяться в тому числі на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах:

- АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;

- АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ;

- ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , зупинивши видаткові операції по зазначеним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення департаменту нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 в частині накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «МЕТСОЮЗ» та ТОВ «Аль-Па» в банківських установах:

- АБ «Південний» (МФО328209) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;

- АТ «МОТОР-БАНК» (МФО 313009) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_5 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_6 ;

ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) ТОВ «МЕТСОЮЗ» () № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; ТОВ «Аль-Па» () № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , із зупиненням видаткових операцій по зазначеним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4