Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 175/674/18
провадження № 51-808ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000175 від 12 лютого 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дніпропетровського районного суду від 29 серпня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК, звільненого 11 квітня 2016 року за рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 квітня

2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Встановлені обставини
За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 20 березня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено виконання обов`язків, встановлених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.

Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року задоволено апеляційну скаргу прокурора.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

20 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасовано.
Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Суть питання
У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що вирок суду апеляційної інстанції є незаконними через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, а тому просить змінити це судове рішення шляхом застосування положень статей 75,

76 КК.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням, формально посилаючись на істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, засуджений у касаційній скарзі не посилається на конкретні положення КПК, які, на його думку, не дотримано апеляційним судом із зазначенням того, у чому конкретно полягають ці порушення і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку суду апеляційної інстанції відповідно до

ст. 438 цього Кодексу з огляду на положення статей 412 КПК.
Також засуджений у касаційній скарзі не навів доводів на обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку апеляційного суду відповідно до

ст. 413 КПК, які би спростовували кожен висновок апеляційного суду чи свідчили про помилковість таких висновків.
Крім того, формальним є посилання ОСОБА_4 на те, що призначене йому покарання є явно несправедливим через суворість, оскільки його касаційна скарга

не містить стосовно цього конкретних доводів відповідно до положень ст. 414 КПК, як щодо виду покарання, так і щодо його розміру.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року щодо нього і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3