Провадження №1-кп/127/20/17
УХВАЛА
14 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2013 р. за № 0000261 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає доцільним продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений тривалий час ухилявся від суду, немає постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, непрацевлаштований, раніше неодноразово судимий. Обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав позцію прокурора.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 при вирішенні даного питання поклалися на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, у м. Вінниці з 2013 року не проживав, а отже, немає стійких соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує, що 23.12.2013 р. та 13.06.2018 р. Вінницьким міським судом Вінницької області було оголошено розшук обвинуваченого.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2018 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 28.09.2018 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 24.11.2018 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2018 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 19.01.2019 року включно.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 16.03.2019 року включно.
При цьому суд, враховучи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачений, потерпілі та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час судового розгляду, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження та ухилятися від суду.
Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 314 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 14.03.2019 року до 12.05.2019 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання в частині продовження строку запобіжного заходу та до Вінницької місцевої прокуратури для відома.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу - з 14.03.2019 року до 12.05.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя