Справа № 732/2038/18
Провадження № 1-кс/732/98/19
У Х В А Л А
28 березня 2019 року м. Городня

Слідчий суддя Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Городнянського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 від „05.03.2018 року (за текстом постанови) про закриття на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою та просив скасувати постанову слідчого Городнянського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 від "05.03.2018 року" про закриття на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.
Вказує, що висновки слідчого не відповідають встановленим обставинам і що не забезпечено повного і неупередженого розслідування. Крім того, слідчим не встановлено: юридична сила Постанови КМУ в системі законодавчих актів та не перевірялась законність звуження існуючого обсягу прав, не встановлений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме суми недоотриманої пенсії. Наголошує, що слідчим не виконана попередня ухвала суду від 26.12.2018 та неусунено неповноту досудового розслідування.
Слідчий у судове засідання не з"явився.Згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Прокурор, посилаючись на матеріали кримінального провадження № 0000006, заперечувала скаргу ОСОБА_3 , називаючи її необґрунтованою. Вказувала, що під час досудового розслідування було допитано потерпілих, свідків, витребувано та досліджено письмові докази. За висновком органу досудового розслідування посадові особи територіального органу Пенсійного фонду керувалися тими нормативно-правовими актами, які приймались відповідними державними органами. Такі нормативно-правові акти неконституційними не визнавались, протиправна дія не може пов`язуватись з виконанням посадовими особами чинних норм законодавства. Умислу на невиконання судового рішення не встановлено, тому в діях посадових осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України. Слідчим після постановлення попередньої ухвали суду не допущено бездіяльності, а тому у задоволенні скарги прокурор просила відмовити.
Заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, прокурора, доходжу висновку, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено не в повному обсязі, у зв`язку з чим постанову слідчого необхідно скасувати, як таку, що винесена передчасно, оскільки посилання слідчого у своїй постанові на те, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, не ґрунтується на досліджених матеріалах.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України обставинам, зібраним у кримінальному провадженні слідчий повинен надати належну правову оцінку.
Кримінальна відповідальність за ч.2 ст.382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.
Постанова Городнянського районного суду від 05.07.2011 є судовим рішенням та може визнаватись предметом злочину при встановленні факту невиконання.
Так, згідно постанови Городнянського районного суду від 05.07.2011 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії відповіно до ст.. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та зобов"язано виплачувати пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 01.11.2011 року ОСОБА_3 здійснюється виплата пенсії не у розмірі, визначеному судовими рішеннями, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
У відповідності до висновку у справі А/855/6294/18 за колективним позовом осіб-чорнобильців, в тому числі і ОСОБА_3 , викладеного у постанові шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019, вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат категоріям громадян до яких належить ОСОБА_3 тільки у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України. З 1 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII «;Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 3 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік. Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З 03 серпня 2014 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІзастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Отже, в період з 1 січня по 2 серпня 2014 року територіальне управління Пенсійного фонду повинно було нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_3 в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 619/2262/17, від 19 червня 2018 року у справі № 344/14522/17.
Територіальним управлінням відповідні перерахунки здійснені не були.
За період з 1 січня по 2 серпня 2014 року посадові особи територіального управління Песійного фонду не підтвердили відповідним розрахунком борг перед ОСОБА_3 внаслідок чого він не може пред`явити вимогу про примусове стягнення таких сум. Рішення суду за цей період не виконувалось. Характер бездіяльності за цей період органом досудового розслідування не оцінений, а тому висновок про відсутність умислу є передчасним.
При наявності таких обставин необхідно усунути неповноту досудового розслідування, з метою правильної та належної оцінки, одночасно з`ясувати усі обставини, в тому числі причини бездіяльності з 1 січня по 2 серпня 2014 року, а в разі встановлення відсутності фінансування в системі Пенсійного фонду на цілі, вказані у Постанові суду, з"ясувати які причини заважали провести перерахунок з визначенням суми боргу для реалізації чорнобильцем права на стягнення заборгованості у порядку, встановленому законодавством. Визначитись слід із службовою компетенцією, встановивши посадові обов"язки та порядок фінансування відповідних виплат.
Недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови є вимоги ст. ст. 2, 110, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.
Щодо направлення скарги прокурору для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування стосовно дій слідчого Городнянського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 , то по-перше наведене згідно ст.307 КПК України не належить до компетенції слідчого судді переадресовувати кореспонденцію, направлену не за цільовою належністю; по друге, забезпечене право на скасування постанови слідчого є основоположною гарантією забезпечення прав та інтересів скаржника, а його вимога щодо слідчого є нічим іншим, як перешкоджання виконанню професійних обов`язків при встановленні відсутності реальності події кримінального правопорушення з боку слідчого, який тільки мотивує зібрані докази та рішення якого не є остаточним з огляду на механізми оскарження до слідчого судді, суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Городнянського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 від „05.03.2018 року (за текстом постанови) про закриття на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.
Відмовити у направленні скарги прокурору для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування стосовно дій слідчого Городнянського ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1