пр. № 1-кс/759/5701/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
06.12.2018 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 10.10.2018 року, про тимчасовий доступ доречей і документів, а саме: оригіналів документів нотаріальної справи щодо укладеного договору (довіреності) між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за №3079, посвідченого та виданого 23.08.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 та які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_8 .

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2018 року до слідчого відділу із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_6 та повідомив про те, що 23.08.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , його знайомий ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , зловживаючи довірою, шляхом обману, заволоділи його грошовими коштами в сумі 17 600 доларів США.

Під час допиту в якості потерпілого, ОСОБА_6 пояснив, що в липні 2018 року у нього виникло бажання придбати новий автомобіль, тому він продав свій власний автомобіль марки: «Шевроле Авео» за 4 600 доларів США, також у своєї матері взяв в борг 12 000 доларів США та позичив у свого знайомого ОСОБА_9 ще 1 000 доларів США. Маючи 17 600 доларів США ОСОБА_6 почав пошук автомобіля, який би міг придбати за дані кошти. В розмові зі своїм знайомим ОСОБА_10 , ОСОБА_6 дізнався від останнього про ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , та який надає послуги з підбору, купівлі та оформленні на клієнта автомобілів. Так, 20.07.2018 року ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_7 та домовився, що ОСОБА_7 проконсультує його та знайде автомобіль для купівлі, а також буде здійснювати юридичний супровід та переоформлення купленого автомобіля на покупця, тобто на ОСОБА_6 . 22.08.2018 року ОСОБА_7 , в черговий раз, запропонував ОСОБА_6 автомобіль «Toyota» RAV4, 2013 року випуску, сірого кольору, яке останньому сподобалось. ОСОБА_7 була визначена дата огляду даного автомобіля, крім того ОСОБА_7 домовився про зустріч з власницею автомобіля ОСОБА_5 , однак ОСОБА_6 не зміг з`явитися на дану зустріч, після чого вона була перенесена на 23.08.2018 року. 23.08.2018 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 оглядали автомобіль «Toyota» RAV4, 2013 року випуску, сірого кольору, д.з.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 » на парковці, що за адресою: АДРЕСА_3 . На той момент власником автомобіля була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після огляду автомобіля, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні нотаріальної контори було укладено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважувала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчиняти різні дії з вищезазначеним автомобілем (пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням). В довіреність вносився ОСОБА_7 лише з метою можливості подальшого переоформлення автомобіля на ОСОБА_6 , оскільки в останнього не було часу займатися зазначеними діями, а ОСОБА_7 запевняв ОСОБА_6 , що він перереєструє автомобіль на ОСОБА_6 . Після укладення вищезазначеної довіреності, ОСОБА_6 через ОСОБА_7 передав кошти ОСОБА_5 у сумі 17 600 доларів США в якості оплати (купівлі) за автомобіль «Toyota» RAV4, 2013 року випуску, сірого кольору, д.з.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 ». 06.09.2018 року ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 автомобіль «Toyota» RAV4, 2013 року випуску, сірого кольору, д.з.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », один комплект ключів до нього, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код платника податків на імя ОСОБА_6 , технічний паспорт на автомобіль і оригінал довіреності. Після цього ОСОБА_7 на зв`язок з ОСОБА_6 не виходив, автомобіль не повернув, номер телефона ОСОБА_7 на даний момент не працює.

Допитана як свідок ОСОБА_5 пояснила наступне, що до 23.08.2018 року у її власності перебував автомобіль «Toyota» RAV4, 2013 року випуску, сірого кольору, д.з.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 ». Так, 23.08.2018 року ОСОБА_5 зі своїм чоловіком перебувала на ринку по вул.Чорнобильській у м.Києві, де до них підійшов невідомий чоловік та запитав чи продає вона свій автомобіль, на що остання повідомила, що так. Цього ж дня, в проміжок часу з 12 год. по 13 год., в нотаріальній конторі по вул.Чорнобильській у м.Києві, вона виписала генеральну довіреність на двох незнайомих їй чоловіків, після чого отримала кошти за автомобіль «Toyota» RAV4, 2013 року випуску, сірого кольору, д.з.н. НОМЕР_1 . Після цього дані особи, які придбали у неї автомобіль, поїхали у невідомому їй напрямку, контактних даних осіб, які придбали у неї автомобіль вона не має.

Прокурор в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора.
Приватний нотаріус ОСОБА_8 , у володінні якої знаходяться документи, в судове засідання не викликалась відповідно до ч.2 ст.163 КПК України.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності прокурора, оскільки його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для частквого задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за №0000192.
В даний час у прокурора виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю їх вилучення, які знаходяться у приватного нотаріуса ОСОБА_8 , оскільки дані документи можуть мати значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 10.10.2018 року для встановлення об`єктивної істини у справі.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п.2 ч.3 ст.132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Пунктом 3 частини 1 ст.162 КПК України також передбачено, що відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій, належать до охоронюваної законом таємниці.

Згідно ч.5, ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе, що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи обставини, викладені прокурором у клопотанні та доведеність ним неможливості отримання інформації в інший спосіб, а також, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можливість використання зазначених відомостей, як доказів, суд вбачає достатність підстав для задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів.

П.19 ч1 ст.3 КПК України визначено, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий у встановлених законом випадках.
Співробітники слідчо-оперативних підрозділів Святошинського УП ГУ НП у м.Києві не є стороною кримінального провадження, тому немає достатніх правових підстав для надання права таким посадовим особам у тимчасовому доступі до речей і документів, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Керуючись ст.ст.159,162,163,164,166,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 10.10.2018 року про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити частково.
Надати прокурору Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , уповноваженому слідчому СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_11 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів за місцем знаходження приватного нотаріуса ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: до оригіналів документів договору (довіреності) між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за №3079, посвідченого та виданого 23.08.2018 року, з можливістю їх вилучення.

У задоволені іншої частини відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 11.01.2019 року.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, згідно з положеннями цього Кодексу, з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1