Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

4 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008997 щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 за апеляційним скаргами обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року ОСОБА_14 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, за сукупністю яких йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Цим же вироком ОСОБА_12 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.3 ст.289, ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, за сукупністю яких кожному з них призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є їх власністю.

Захисники обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ОСОБА_7 і ОСОБА_6 подали клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх подальшою участю в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Апеляційного суду Черкаської області, яке обґрунтовують значною відстанню, часом та витратами на дорогу, що може ускладнити реалізацію захисниками їхніх процесуальних прав, і тим, що вони вже подали письмові виступи у судових дебатах.
Заслухавши думку прокурора, який заперечив проти здійснення дистанційного судового провадження, оскільки це може призвести до порушення права обвинувачених на захист, думку захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які клопотання або підтримали, або поклалися на розсуд суду, однак заперечень не висловлювали, колегія суддів вважає, що в його задоволенні належить відмовити, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі, якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.
Захисниками не наведено поважні причини неможливості їх безпосередньої участі в судовому засіданні, які б давали суду апеляційної інстанції підстави постановити вмотивовану ухвалу з огляду на заперечення прокурора.

При укладенні захисникам договорів про надання правової допомоги їм достовірно були відомі обсяг кримінального провадження, його складність і те, що апеляційний розгляд відбуватиметься поза межами регіону, в якому вони проживають і здійснюють професійну діяльність. Оскільки адвокати ОСОБА_7 і ОСОБА_6 здійснюють професійну діяльність на платній основі, оплата клієнтами додаткових витрат, у тому числі на проїзд, врегульована умовами договорів (т.16 а.с.28, 197), що узгоджується з вимогами п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», посилання на те, що вони витрачають час і несуть витрати на проїзд до м. Києва, є недоречними.

Оскільки використання засобів захисту з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого передбачають і безпосереднє, а також конфіденційне спілкування захисника з підзахисним, що в умовах здійснення дистанційного судового провадження є неможливим, у зв`язку із залученням ОСОБА_14 інших захисників існує ймовірність повернення до стадії висловлення доводів щодо поданих апеляційних скарг, на переконання колегії суддів, здійснення апеляційного розгляду у режимі відеоконференції може призвести до порушення права обвинувачених на захист.
Тому підстав для задоволення клопотання захисників колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.336, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про здійснення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3