Дата документу 16.11.2018
Справа № 334/5188/17
Провадження № 1-кп/334/293/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2016 року, близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе «Жемчужина», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав чоловічу шкіряну сумку, яка належить ОСОБА_6 та в якій знаходились грошові кошти в сумі 13 100 гривень, 352 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України станом на 13.12.2016 становить 9 368 гривень 16 копійок, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06.06.2000 Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 22 468 гривень 16 копійок, яка відшкодована у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, свою вину у пред`явленому обвинувачення визнав повністю. Надав пояснення, які відповідають фактичним обставинам справи, викладені в обвинувальному акті. Вину визнає. Просив застосувати Закон України «Про амністію», так як в нього на утриманні є малолітня дитина.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання немає.

Обставини, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд приймає до уваги беззастережне визнання провини ОСОБА_4 ,його ставлення до скоєного, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, у вигляді обмеження волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні стороною захисту заявлене клопотання про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від покарання ОСОБА_4 , так як в нього на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1192, батьком вказаний ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив про добровільність заяви щодо застосування до нього амністії, наслідки йому зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо можливості застосування Закону України «Про амністію у 2016 року».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину невеликої тяжкості відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, звільняються від відбуття покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

За змістом ст. 3 Закону України «Про застосування амністії», установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наявні підстави для застосування до обвинуваченого п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», з огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, він є особою, не позбавленою батьківських прав, яка на день набрання чинності цим Законом має дитину, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373 -376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

На вирок може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошенням.

Суддя ОСОБА_1