Ухвала
Іменем України

10 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 294/1390/17
провадження № 51-10139 ск
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 03 вересня 2018 року,
встановив:
За вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кихті Чуднівського району Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 а область, раніше судимого 13 липня 2015 року Чуднівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року та призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
За обставин, установлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_4 з метою викрадення чужого майна через паркан проник на територію подвір`я домоволодіння громадянки ОСОБА_6 , розташованого на АДРЕСА_3 . Після цього він за допомогою заздалегідь заготовлених щипців вийняв цвяхи, на яких кріпилося скло однієї із шибок вікна будинку та через утворений отвір проник всередину будинку, з якого таємно викрав чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_6 , а саме: електропилку марки «Фіолент ПЦ1-400» вартістю 1192, 25 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 03 вересня 2018 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, зазначає про необхідність зміни судових рішень та призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діяння за ч. 3 ст. 185 КК у касаційній скарзі не оспорюються.
Щодо призначеного покарання, яке, на думку захисника, є суворим, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Зазначених вимог закону суд дотримався.
Зокрема, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд першої інстанції згідно з вимогами ст. 65 КК достатньою мірою врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належить до тяжких злочинів, дані про особу ОСОБА_4 , який посередньо характеризується та на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_4 вчинив злочин у період іспитового строку, встановленого за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року.

З урахуванням всіх обставин справи суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 лише в умовах ізоляції від суспільства та обґрунтовано призначив йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, тобто в мінімальних межах вказаної частини статті, та остаточне покарання призначив у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, відповідно до вимог ст. 71 КК.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені в ній доводи, які аналогічні доводам касаційної скарги, і визнав їх необґрунтованими, мотивував своє рішення та зазначив підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Покарання, призначене ОСОБА_4 , за видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК.
З висновками судів першої та апеляційної інстанцій погоджується й колегія суддів касаційного суду та вважає призначене ОСОБА_4 покарання необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 не вбачає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 03 вересня 2018 року.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3