Провадження № 274/6029/18
УХВАЛА Провадження № 1-в/0274/122/19

І м е н е м У к р а ї н и
20.03.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сали-Булак Наурзумського району Кустанайської області Казахстану, жителя АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 07.05.01 за ст.ст. 142 ч. 3, 45 КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки та штрафом 680 грн.; 2) 05.08.02 за ст.ст. 185 ч. 3, 188 ч. 2, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 04.02.10 за ст.ст. 309 ч. 1, 186 ч. 3, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 23 червня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.08.16 у строк основного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.05.15 до 25.08.16.

Початок строку відбування покарання: 22.05.15; кінець строку: 14.02.21, 2/3 строку покарання відбув 17.10.18.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70) з 20.10.16, звернувся до суду з письмовою заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, просить проводити судовий розгляд без його участі.

Представник адміністрації виправної колонії заяву засудженого не підтримав у зв`язку з її передчасністю, вказав, що поведінка засудженого вказує, що той лише стає на шлях виправлення. Тому на комісії установи було прийнято рішення про застосування до засудженого ст. 101 КВК України, на даний час вони лише очікують паперів з обласного управління.
Відповідно до досліджених матеріалів, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.06.15. За період відбуття покарання зарекомендував себе з посередньої сторони, допускав порушення вимог режиму тримання, але до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в тому числі 1 - у 2018 році. Вину у скоєному злочині відповідно до вироку не визнавав. Не працевлаштований, бажання працювати та приймати участь в суспільно корисній праці не виявляє, ухиляється від виконання робіт із благоустрою установи.

Прокурор також заперечив проти задоволення заяви засудженого.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що до засудженого ОСОБА_5 на даний час не можуть бути застосовані положення ст. 82 КК України.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосованою, якщо засуджений став на шлях виправлення. ОСОБА_5 хоча протягом останнього часу вимог режиму додержується, не є порушником, заохочувався (востаннє в січні 2018 року), але не працює і бажання працювати не має, що в сукупністю з уникненням від виконання соціально корисної роботи, тяжкістю вчиненого ним злочину, за який відбуває покарання, та великим терміном до закінчення строку відбування покарання не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим факту, що він вже повноцінно, стабільно став на шлях виправлення. Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення того, що засуджений став на шлях виправлення, і такою має бути поведінка кожного із засуджених, попередня сумлінна поведінка може свідчити, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже став на шлях виправлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1