Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

04 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2018 року за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2018 ОСОБА_6 , засудженому вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28.11.2016 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання чотири роки і три місяці позбавлення волі, відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність судового рішення, вказує, що судом не взято до уваги давність порушень встановленого режиму відбування ним покарання, останнє з яких було в грудні 2017 року, його вік, характеристику та ряд захворювань, на які захворів у виправній установі, і безпідставно відхилено його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження й надані в розпорядження колегії суддів матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , з якими ознайомлена захисник, та обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою ( стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а й за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Як вбачається з матеріалів особової справи, дослідженої і судом першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, з 22 березня 2017 року відбуває покарання в ДУ Катеринівська виправна колонія № 46, і на момент прийняття процесуального рішення судом першої інстанції фактично відбув дві третіх строку призначеного покарання.
Однак, характеризуючі дані на засудженого ОСОБА_6 свідчать про те, що він за час відбуття покарання у Катеринівській ВК №76 заохочень не має, натомість, шість разів притягався до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнень у виді доган, суворих доган та поміщення в ДІЗО на 5 та 14 діб за систематичні порушення вимог режиму утримання та вживання спиртних напоїв, що не заперечується апелянтом, уникає робіт із самообслуговування та робіт по благоустрою установи, оскільки не вбачає необхідності у їх виконанні, на заходи виховного характеру не реагує, виявляючи зневажливе ставлення до виконання своїх обов`язків, передбачених кримінально-виконавчим законодавством (особова справа аркуш 3, 186-189).
Враховуючи негативну поведінку засудженого, адміністрацією ДУ Катеринівська ВК № 46 на підставі витягу з протоколу № 4 від 28 лютого 2018 року та опитувального листа, ОСОБА_6 відмовлено в застосуванні умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, як особі, котра не довела свого виправлення.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання поведінки засудженого ОСОБА_6 такою, що свідчить про його виправлення, і правомірно відмовив у задоволенні клопотання засудженого щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, підстав для скасування якого не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3