Справа №718/542/17
Провадження №1-кс/718/251/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

08.04.2019 року
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову заступника начальника Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 14.03.2019 року про відмову у задоволенні клопотання від 12.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.10.2016 року,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.10.2016 року нею було подано клопотання про проведення слідчої дії між нею та ОСОБА_5 та між нею та приватним нотаріусом ОСОБА_6 в порядку ст.96 КПК України. Вказує, що відповідно до ст.ст.1, 9, 220, 224 КПК України її клопотання підлягало безумовному задоволенню, проте 14.03.2019 року слідчий ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання. Таку постанову вважає незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 передбачену ст.96 КПК України слідчу дію.

Заявниця, слідчий та прокурор подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.
Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Встановлено, що 17.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

У даному кримінальному провадженні 12.03.2019 року ОСОБА_3 подано клопотання про проведення слідчої дії між нею та ОСОБА_5 та між нею та приватним нотаріусом ОСОБА_6 в порядку ст.96 КПК України.

14.03.2019 року заступником начальника Кіцманського ВП ОСОБА_4 винесено постанову про повну відмову у задоволенні поданого 12.03.2019 року ОСОБА_3 клопотання.

За змістом даної постанови з`ясування достовірності показань свідка (стаття 96 КПК) не належить до слідчих (розшукових) дій, передбачених главою 20 (ст.ст.223-245 КПК), які можуть ініціюватися сторонами кримінального провадження, зокрема потерпілим.

Згідно ст.96 КПК України сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка.

Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.

Свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань.

Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.

Дана стаття міститься у § 3 «Показання» Глави 4 «Докази і доказування» Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч.1 ст.223 КПК України).

Згідно глави 20 КПК України до слідчих (розшукових) дій належать: допит (ст.ст.224, 225, 226 КПК), пред`явлення для впізнання (ст.ст.228, 229, 230, 231, 232 КПК), проникнення до житла чи іншого володіння особи (ст.233 КПК), обшук (ст.234 КПК), огляд (ст.ст.237, 238, 239 КПК), слідчий експеримент (ст.240 КПК), освідування особи (ст.241 КПК), проведення експертизи (ст.242 КПК), залучення експерта (ст.243 КПК), отримання зразків для експертизи (ст.245 КПК).
Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.246 КПК України).

Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.2 ст.246 КПК України).

Згідно ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим постанови про повну або частку відмову у задоволенні клопотання, яка може бути оскаржена відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України у разі відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи, що оскарженню підлягає рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а наведені у скарзі доводи не стосуються проведення слідчих (розшукових) дій, підстав для задоволення скарги не вбачається.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-310 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову заступника начальника Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 14.03.2019 року про відмову у задоволенні клопотання від 12.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000204 від 17.10.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: