ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3611/18
провадження № 1-кп/753/505/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладачів ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0013148 від 20.12.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в місті Києві, раніше не судимого ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2017 приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_9 (HUSEYNZAD? RUSLAN VEYS?L OGLU), перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 9-В, у приміщенні під`їзду, на загальному коридорі, між першим та другим поверхом, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазнала нападу із заподіянням їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останньої, та заволодів майном, яке належить їй, завдавши при цьому останній матеріальної шкоди.
Так, 16.12.2017 приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 30, біля супермаркету «ФУРШЕТ», помітив наглядно знайому громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надавала йому перукарські послуги та запропонував провести її за місцем мешкання, на що остання погодилась.
В подальшому, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 провівши ОСОБА_4 до будинку, де проживає остання, а саме АДРЕСА_2 , зайшов разом з нею до єдиного у будинку під`їзду, де вони зупинившись біля ліфтової шахти, стали очікувати на ліфт. В цей момент у ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу відносно ОСОБА_4 , з метою заволодіння її майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я щодо останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуючись тим, що навколо відсутні сторонні особи, які б могли завадити його діям, несподівано для ОСОБА_4 з метою подолати волю останньої до опору, схопив її за руки та волосся, використовуючи фізичну силу, затягнув її на майданчик між першим та другим поверхом, де поваливши на підлогу ОСОБА_4 , почав наносити їй удари руками стиснувши їх в кулак чим наніс ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синці навколо правого ока з переходом в підочну ділянку, щоку, проекцію нижньої щелепи, верхню та нижню губу справа, на підборіддя, в надбрівній ділянці справа, в лобно-скроневій ділянці зліва, навколо лівого ока, крововиливи на склерах правого та лівого ока, струс головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу за критерієм тривалості розладу здоров`я. Синці в підключичній ділянці справа, на тильних поверхнях правої та лівої кисті в проекції 2-ї 5-ї п`ясних кісток, на 4-му пальці правої кисті, на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, на передній поверхні правого колінного суглобу, як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Після цього, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , подолавши волю до опору ОСОБА_4 , під впливом вказаних дій поєднаних із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , із заподіянням їй легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останньої, заволодів належним їй майном, а саме: мобільним телефоном марки «MEIZU U 10» модель U680H (Gold) золотистого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , с/н: НОМЕР_3 , вартістю 2716 гривень 66 копійок та грошовими коштами у сумі 350 гривень, які знаходились у жіночій сумці, та майном: сім карткою з № НОМЕР_4 яка знаходилась у даному телефоні на якій не було грошових коштів, золотою обручкою вагою 4 г., яку зняв з пальця її правої руки; золотим кільцем, вагою 4 г. з камінням червоного та чорного кольору, яке зняв з пальця її лівої руки, а всього майна на загальну суму 3066 гривень 66 копійок.
Після цього ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ?L OGLU) з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України не визнав та суду пояснив, що 16.12.2017 у вечірній час внаслідок виниклої сутички на ринку на Харківському масиві його побили, завдавши тілесних ушкоджень у виді розбитої губи та інші ушкодження обличчя. У зв`язку з отриманими ушкодженнями він направлявся у лікарню, яка знаходиться по вул. Харківське шосе. Проходячи по вул. Вербицького, він зустрів наглядно знайому потерпілу ОСОБА_4 , яка раніше надавала йому перукарські послуги. Потерпіла сиділа сумна на лавочці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки на вулиці було холодно, він порадив потерпілій йти додому та запропонував її провести, на що потерпіла погодилась. Підійшовши до під`їзду будинку, потерпіла відчинила двері під`їзду, зайшла разом з ним в під`їзд та між другим та третім поверхами присіла на сходи. На його пропозицію провести її до квартири, вона відмовила, посилаючись на можливе непорозуміння з боку чоловіка. У зв`язку з тим, що потерпіла перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, у неї з пальців злетіли обручки, які викатились по сходинам, які він в подальшому віднайшов. Також з її кишені випадав мобільний телефон. Він наказав віддати йому мобільний телефон та обручки на зберігання. Крім того, потерпіла підвелась та дістала із сумки грошові кошти в сумі 350 гривень, які він також забрав на зберігання. Зазначені речі він пообіцяв їй повернути наступного дня, після чого розвернувся, вийшов з будинку та пішов по вул. Вербицького в бік лікарні по вул. Харківське шосе. По дорозі він зайшов до знайомої ОСОБА_11 , якій віддав до ранку мобільний телефон, вигадавши при цьому історію про сварку із дівчиною. На наступний день він забрав мобільний телефон та прийшов до потерпілої на роботу, щоб повернути їй мобільний телефон, але потерпілої на роботі не було, після чого він пішов по вул. Вербицького, де його помітив чоловік потерпілої, який його затримав та в подальшому передав працівникам поліції. Таким чином, обвинувачений фактично визнав, що протиправно заволодів майном потерпілої, але зазначив, що умислу на подальше розпорядження цим майном в своїх інтересах він не мав, а планував повернути це майно потерпілій. Факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень обвинувачений заперечував.
Вина обвинуваченого в об`ємі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що 16.12.2017 після 20-00 год. вона вийшла з роботи та зайшла у магазин «Фуршет». Вийшовши з магазину, вона зустріла раніше їй наглядно знайомого ОСОБА_9 , який супроводив її додому. Підійшовши до свого дому, вона спочатку присіла на лавочку біля під`їзду. ОСОБА_9 при цьому звернув увагу на мобільний телефон, який випадав з її кишені, та який вона потім переклала в сумочку. Через деякий час вона направилась до свого будинку, зайшла в під`їзд, почала викликати ліфт. ОСОБА_9 також зайшов в під`їзд будинку, схопив її та потягнув на сходинковий майданчик між другим та третім поверхами, де почав її роздягати. Вона почала кричати та чинити супротив, але обвинувачений почав її бити руками по обличчю, одночасно зриваючи з неї одяг. Щоб звільнитись, вона почала царапати його обличчя, руки. ОСОБА_9 закрив рукою її рот, щоб вона не могла кричати. Побачивши, що вона його сильно розцарапала, обвинувачений ще більше розлютився та почав наносити її лівою рукою численні удари по обличчю та бити головою об бетонну поверхню, погрожуючи їй, що якщо вона буде кричати, він її вб`є. Одночасно він почав зривати з пальців її рук золоті обручки, а також з належної їй сумки забрав грошові кошти в сумі 350 грн. та заволодів її мобільним телефоном «Meizu». Від отриманих тілесних ушкоджень вона втратила свідомість. Прийшовши до тями, вона зайшла в квартиру та повідомила чоловіку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 побив її та заволодів її майном.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що один із днів взимку 2017 р. у вечірній час в приблизний період часу з 20-00 до 22-00 год. до неї прийшов раніше знайомий ОСОБА_9 та повідомив їй, що посварився зі своєю дівчиною, вчинив бійку, після чого забрав подарунки, які мав подарувати цій дівчині, а саме: мобільний телефон та дві обручки, які залишив у неї до ранку, а саме пішов начебто в лікарню. На обличчі у нього вона бачила царапини. На наступний день він прийшов до неї, забрав мобільний телефон та повідомив, що має намір піти помиритись із дівчиною, а дві обручки він тимчасово залишив у неї. В цей же день до неї підійшли працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_9 наніс тілесні ушкодження жінці, після чого в приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві працівники поліції вилучили у неї обручки, які залишив їй ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 16.12.2017 приблизно після 20-00 год. він пішов зустрічати дружину ОСОБА_4 після роботи, яка зазвичай очікувала його на лавочці біля універсаму «Харків». Прибувши на це місце, потерпілої не було, після чого він пішов додому. Вдома дружини також не було. Він подзвонив дружині на мобільний телефон, проте ніхто не відповідав, у зв`язку з чим він припустив, що його дружина поїхала на дачу та невдовзі має йому подзвонити. Очікуючи в квартирі телефонного дзвінка, приблизно о 22-00 год. до квартири зайшла його дружина, вся побита, в стресовому стані. На його питання, що з нею відбулось, дружина повідомила, що на неї здійснила напад особа кавказької зовнішності, заволодівши обручками, грошима та мобільним телефоном. Цю особу вона наглядно знала, оскільки декілька разів надавала йому перукарські послуги. Він одразу викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції. На наступний день він пішов до співмешканки обвинуваченого, щоб з`ясувати можливе місце перебування ОСОБА_9 , якого він побачив біля кіоску. Він одразу викликав працівників поліції, до прибуття яких він особисто затримав обвинуваченого, у якого був при собі належний його дружині мобільний телефон.
Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 17.12.2017 р. о 02-50 год. ОСОБА_4 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою, в якій виклала обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень та заволодіння чужим майном невстановленою особою 16.12.2017 р. о 20-30 год. за адресою: м. Київ, пр. Бажана, 9-В на сходах на другому поверсі /т.1 а.с. 152/.
З рапорту інспектора патрульної поліції ОСОБА_13 вбачається, що 17.12.2017 р. о 10-45 год. працівники поліції прибули за викликом за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32, де був виявлений громадянин ОСОБА_12 разом із ОСОБА_9 . ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_9 16.12.2017 р. скоїв грабіж відносно його дружини ОСОБА_4 та забрав 2 золоті обручки та мобільний телефон «Meizu», а також наніс тілесні ушкодження потерпілій. Даний мобільний телефон був виявлений у ОСОБА_9 , після чого даний громадянин був затриманий та доставлений до УП ГУНП у м. Києві /т.1 а.с. 153/.
Протоколом огляду місця події від 17.12.2017 р. була зафіксована ділянка за адресою: м. Київ, пр. Бажана, 9-В в м. Києві, а саме: східцева клітина між 2 та 3 поверхами 1 під`їзду вказаного будинку /т.1 а.с. 156-160/.
Під час затримання 17.12.2017 р. у ОСОБА_9 був вилучений належний потерпілій ОСОБА_4 мобільний телефон "Meizu" /т.1 а.с. 165-167/.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.12.2017 р. гр. ОСОБА_11 в приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві видала два золотих кільця, які з пояснень ОСОБА_11 були їй передані чоловіком грузинської зовнішності на ім`я ОСОБА_14 для тимчасового зберігання, який повідомив, що вказані кільця належать його дівчині, з якою він посварився і в подальшому забере їх /т.1 а.с.161-162/. Вказані обручки під розписку були повернуті потерпілій ОСОБА_4 /т. 1 а.с. 164/.
З висновку судової товарознавчої експертизи № 12-4/19 від 01.02.2018 р. вбачається, що ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону «Meizu» моделі U680Н могла становити 2716,66 грн. /т.1 а.с. 176-180/.
З висновку судово-медичної експертизи № 3261 від 09.02.2018 р. вбачається, що внаслідок побиття обвинуваченим при обставинах,які досліджуються судом, потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно закриту черепно-мозкову травму, а саме: синці навколо правого ока з переходом в підочну ділянку, щоку, проекцію нижньої щелепи, верхню та нижню губу справа, на підборіддя, в надбрівній ділянці справа, в лобно-скроневій ділянці зліва, навколо лівого ока, крововиливи на склерах правого та лівого ока, струс головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу за критерієм тривалості розладу здоров`я. Синці в підключичній ділянці справа, на тильних поверхнях правої та лівої кисті в проекції 2-ї 5-ї п`ясних кісток, на 4-му пальці правої кисті, на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, на передній поверхні правого колінного суглобу, як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я/т.1 а.с.201-208/.
Вказані ушкодження на обличчі потерпілої ОСОБА_4 зафіксовані на фотознімках, які долучені до матеріалів справи /т.1 а.с. 218-220/.
З довідки Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва вбачається, що було зареєстровано та здійснено до ОСОБА_4 два виїзди бригади швидкої медичної допомоги, зокрема 16.12.2017 р. о 22 год. 46 хв. виклик № 2214. Під час попереднього огляду лікарем було виявлені крововиливи під лівим оком червоно синього кольору, набряк повіка, в правому оці крововилив, гематома правої брови / т.1 а.с. 211, 212/.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2018 р. потерпіла ОСОБА_4 по рисах обличчя, очах, по губам і підборіддю впізнала ОСОБА_9 , який 16.12.2017 р. здійснив відносно неї розбій. Дану особу потерпіла добре запам`ятала, так як бачила не один раз до моменту скоєння злочину /т.1 а.с. 222-224/.
З висновку судової-психіатричної експертизи № 14 від 04.01.2018 р. вбачається, що ОСОБА_9 в період часу до якого відноситься діяння на будь-який психічний розлад на страждав. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У будь-якому тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився. На даний час на будь-який психічний розлад не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин не страждає. Застосування до нього протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує /т.1 а.с. 236-237/.
Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у вступній частині вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.
Разом з тим, обговорюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував факт здійснення розбійного нападу на потерпілу, судом встановлено, що зазначена позиція спростовується сукупністю вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів. Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджувала, що обвинувачений ОСОБА_9 в під`їзді будинку наніс їй численні тілесні ушкодження та заволодів належними їй прикрасами, грошима та мобільним телефоном. Твердження потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень та заволодіння належним їй майном були не лише послідовними щодо основних деталей досліджуваної події, але й логічними, переконливими та підтвердженими висновком судово-медичної експертизи, під час проведення якої експерт виявив та зафіксував отримані 16.12.2017 р. потерпілою тілесні ушкодження. У висновку експерт зазначив, що потерпіла ОСОБА_4 отримала вказані тілесні ушкодження 16.12.2017 р. у вечірній час. Крім того, в цей же день після 22-00 год. на місце прибула бригада швидкої медичної допомоги, лікарі якої виявили у потерпілої тілесні ушкодження на обличчі. З урахуванням вказаних доказів, відсутні підстави, щоб стверджувати про те, що потерпіла отримала тілесні ушкодження в інший час та при інших обставинах. Також, на спроможність показів потерпілої, вказують покази свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що коли до неї прийшов ОСОБА_9 останній мав видимі тілесні ушкодження у виді царапин, який також повідомив, що між ним та його дівчиною відбувалась бійка, що цілком узгоджується із показами потерпілої, яка стверджувала, що здійснюючи супротив діям агресивно налаштованого до неї обвинуаченого та захищаючись від нього, вона розцарапала обвинуваченому обличчя та руки. Також, такою, що спростовується належними доказами, суд розцінює позицію обвинуваченого про те, що золоті обручки потерпіла загубила та він не знімав їх з потерпілої, оскільки встановлено, що у потерпілої були виявлені ушкодження пальців рук, що також підтверджено фотознімками, на яких зафіксовані видимі пошкодження пальців, що свідчить про спроможність показів потерпілої, яка стверджувала, що обвинувачений силоміць зірвав з пальців золоті обручки. Крім того, з показів потерпілої встановлено, що обвинувачений звертав увагу на її мобільний телефон, які вона на його прохання переклала в сумку, що свідчить про те, що обвинувачений був обізнаний про наявність у неї мобільного телефону, та умисел обвинуваченого був спрямований на заволодіння цим мобільним телефоном, який знаходився в сумці та це було відомо обвинуваченому. Твердження обвинуваченого про те, що він взяв у потерпілої обручки, грошові кошти та мобільний телефон на зберігання викликають обґрунтований сумнів, оскільки вони також не підтверджені належними доказами та спростовується сукупністю вищенаведених доказів, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений не зміг пояснити необхідність прийняття на зберігання речей, належних потерпілій, яка фактично вже перебувала за адресою свого проживання.
Також, в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження позиція обвинуваченого про те, що отримані ним тілесні ушкодження у виді ссадин та розбитої губи були отримані ним під час бійки на одному з ринків за невстановлених обставин.
Також, судом не встановлено підстав для визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 17.12.2017 р. та висновку судово-медичної експертизи, на чому наполягав захисник, оскільки судом не встановлено об`єктивні відомості про те, що вказані докази отримані у порядок, не передбачений кримінальним процесуальним кодексом.

А в цілому, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, яка випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування саме за ч.1 ст. 187 КК України, а тому суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст. 186 КК України, на чому наполягав захисник у судових дебатах, а позицію обвинуваченого ОСОБА_9 суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, який вибачився перед потерпілою за викрадення належного їй майна, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого потерпілою цивільного позову, суд враховує наступне.
Потерпілою ОСОБА_4 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому вона просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в сумі 3686,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн., а також моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Обвинувачений не визнав позовні вимоги потерпілої в повному обсязі, посилаючись на свою непричетність до інкримінованого злочину.
Дослідивши цивільний позов потерпілої суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що потерпілій ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3686,40 грн., розмір якої підтвердженй документально, а саме відповідними чеками, які свідчать про понесення витрат на лікування, а тому цивільний позов потерпілої в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.
Також, в повному обсязі підлягають задоволенню позовні вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки розмір позовних вимог в цій частині належним чином обгрунтований та підтверджений доказами. Врахована також позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, де зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, позовні вимоги потерпілої в цій частині підтверджені належними доказами, а саме: актом прийому-передачі наданих послуг з правової допомоги від 04.05.2018 р., що свідчить про понесення потерпілою витрат на правову допомогу на суму 10 000 гривень.
Щодо вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого, потерпіла зазнала тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з чим у потерпілої порушився нормальний спосіб життя, потерпіла зазнала душевних страждань, було принижено її честь та гідність. Через численні ушкодження потерпіла на деякий час втратила можливість працювати та спілкуватись з людьми через зіпсований зовнішній вигляд.
Обговорюючи доведеність позовних вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди на суму 50 000 грн. на її користь, а також наведені обставини та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість повного задоволення цивільного позову в цій частині.
Таким чином, позовні вимоги потерпілої підлягають задоволенню в повному обсязі.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання 5 / п`ять/ років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з 17.12.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 2894 /дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири/ гривні 40 копійок на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну та моральну шкоду в сумі 63686 /шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят шість/ гривень 40 копійок.

Речові докази :
-два золотих кільця, грошові кошти в сумі 350 грн., мобільний телефон "Meizu" залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 ;
-грошові кошти в сумі 1104 грн. залишити у власності ОСОБА_9 ;
-фотознімки з видимими тілесними ушкодженнями потерпілої залишити в матеріалах справи;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1