н/п 1-кп/766/1998/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , провівши судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0002041 від 25.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Даний обвинувальний акт з додатками, відносно ОСОБА_4 надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області 26.09.2018 року.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.12.2018 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурор заявив клопотання про продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Обвинувачений не заперечив щодо продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, так як судове провадження триває, відкладається з об`єктивних причин, є необхідність в дослідженні обставин по справі, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, що підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, офіційно не працював, а обставини його соціальних зв`язків за місцем проживання не є настільки міцними та значними, що з урахуванням тяжкості обвинувачення, стримували би його від намірів переховатися від суду, впевнено гарантували б його належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою в межах строків визначеного законом.

Керуючись ст.ст.183,199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 14 лютого 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1