Провадження №1-кс/760/2295/19
Справа 760/3150/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 19.02.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.2 ст. 212 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 19.02.2018 року Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011, за фактом ухилення від сплати податків у великих розмірах службовими особами ТОВ «ТД» Веріас» (код за ), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 212 КК України.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначав, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «ТД» Веріас» (код за ) у період 2014-2016 років, шляхом незаконно сформованого податкового кредиту за рахунок відображення фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ «Роландо», ТОВ «ВардаТрейд», ТОВ «Бі-Смарт», ТОВ «Клавзула», ТОВ «Флорізель», ТОВ «Маларіс», ТОВ «Осінь Золота», ТОВ «Девон Плюс», ТОВ «Беталінк», ТОВ «Лан Він», ТОВ «ТехІнвестмент», що мають ознаки фіктивності, занизили податок на додану вартість на загальну суму 2 799 563 грн.
Крім того, слідчий зазначав, що у ході досудового розслідування встановлено, що вироком Солом`янського районного суду від 04.05.17 року №1-кп/760/813 засуджено директора ТОВ «Варда Трейд» ОСОБА_5 , по обвинуваченню у вчиненні правопорушення передбаченого ст.ст. 205-1 ч.2, 200 КК України.
Слідчий вказав, що вироком Печерського районного суду міста Києва по справі №757/8848/16-к засуджено керівника, бухгалтера, засновника ТОВ «Клавзула» ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України.
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2017 по справі №357/7411/171-кп/357/999/17 засуджено співзасновника (частка капіталу 50%) ТОВ «Беталінк» ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України.
Як зазначив слідчий, що працівниками слідчого управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області допитано директора ТОВ «Флорізель» ОСОБА_8 який показав, що зареєстрував підприємство за грошову винагороду без мети здійснення фінансово-господарської діяльності, директора ТОВ «Девон Плюс» ОСОБА_9 , директора ТОВ «Капл» ОСОБА_10 та директора ТОВ «Лан Він» ОСОБА_11 які в ході допиту повідомили, що вказані підприємства їм не відомі, жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств не мають, документів щодо поставки товарів до ТОВ «ТД» Веріас» не складали та не підписували.
Окрім цього, слідчий вказує, що у ході проведення огляду товарно-транспортних накладних відповідно до яких ТОВ «Роландо», ТОВ «ВардаТрейд», ТОВ «Бі-Смарт», ТОВ «Клавзула», ТОВ «Флорізель», ТОВ «Маларіс», ТОВ «Осінь Золота», ТОВ «Девон Плюс», ТОВ «Беталінк», ТОВ «Лан Він», ТОВ «ТехІнвестмент» поставляли товари до ТОВ «ТД» Веріас» встановлено, що транспортування товару здійснювалося водієм ТОВ «ТД» Веріас» ОСОБА_12 за допомогою автомобіля марки «Івеко», д.н.з. НОМЕР_1 ».
Також, слідчий зазначав, що попередньо у ході допиту 08.09.2017 року водій ТОВ «ТД» Веріас» ОСОБА_13 пояснив, що в його обов`язки входить перевезення працівників підприємства, а також доставка посилок підприємства, вантажних перевезень на вказаному автомобілі не здійснював, однак в подальшу змінив свої покази та пояснив, що інколи здійснює перевезення товарів до ТОВ «ТД» Веріас».
Крім того, слідчий зазначав, що у ході досудового розслідування працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Київській області проведено обшук автомобіля марки «Івеко» д.н.з. НОМЕР_1 за результатами проведення якого встановлено, що вказаний автомобіль є пасажирським мікроавтобусом на 19 місць, який не пристосований для вантажних перевезень, що підтверджується саме попередніми показами ОСОБА_12 , а також технічним паспортом на вказаний автомобіль.
Також, слідчий у своєму клопотанні зазначав, що у ході проведення вищезазначеного обшуку виявлено та вилучено блокноти з записами водія ТОВ «ТД «Веріас» ОСОБА_12 щодо маршруту руху на вказаному автомобілі у період 2012-2018 років. Проведеним оглядом виявлених у ході проведення обшуку блокнотів встановлено, що ОСОБА_12 не перебував за адресами завантаження ТМЦ від вищезазначених підприємств.
Крім того 27.12.2018 року у рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України, тобто у підробленні офіційних документів які видаються підприємством, з метою використання їх іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Окрім цього у ході допиту теперішнього засновника ТОВ «СтарБудКонтракт» (попередня назва ТОВ «Стайл-Профі») ОСОБА_14 та минулого засновника ОСОБА_15 , останні вказали що підприємство не мало будь-яких основних засобів, власних чи орендованих складських приміщень та найманих працівників.
При цьому, відповідно до податкової звітності ТОВ «СтарБудКонтракт» (попередня назва ТОВ «Стайл-Профі»), на підприємстві на постійній основі працював ОСОБА_16 , що свідчить про неправдивість показів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , або їх необізнаність у діяльності вказаниого підприємства.
Окрім цього, слідчий зазначав, що у слідства є достатні підстави вважати, що документальне оформлення проведення фінансово-господарських операцій, між ТОВ «ТД» Веріас» та підприємствами ТОВ «Роландо», ТОВ «Флорізель», ТОВ «Бі-Смарт», ТОВ «Девон Плюс», ТОВ «Клавзула», ТОВ «Капл», ТОВ «Варда Трейд», ТОВ «Маларіс», ТОВ «Осінь Золота», ТОВ «Беталінк», ТОВ «Лан Він», ТОВ «Тех Інвестмент», а також відображення проведення таких операцій в податковій звідності здійснювалось без наміру фактичного проведення господарських операцій, з метою безпідставного завищення валових витрат та податкового кредиту з ПДВ.
Також, на обґрунтування клопотання зазначав, що в подальшому службові особи ТОВ «ТД» Веріас» неправомірно зареєстрували в ЄРПН (Єдиному реєстрі податкових накладних) податкові накладні щодо проведення фінансово-господарських операцій з вищезазначеними підприємства та зменшили ліміт ПДВ на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Таким чином, службові особи ТОВ «ТД» Веріас» в результаті незаконної реєстрації в ЄРПН податкових накладних щодо проведення фінансово-господарських операцій з вищезазначеними підприємствами з ознаками фіктивності, неправомірно зменшили суму ліміту сформованого в системі електронного адміністрування ПДВ, що дало змогу зареєструвати податкові накладні за результатними проведення господарських операцій з ТОВ «Роландо», ТОВ «Флорізель», ТОВ «Бі-Смарт», ТОВ «Девон Плюс», ТОВ «Клавзула», ТОВ «Капл», ТОВ «Варда Трейд», ТОВ «Маларіс», ТОВ «Осінь Золота», ТОВ «Беталінк», ТОВ «Лан Він», ТОВ «Тех Інвестмент».
Згідно аналізу автоматизованої інформаційної системи ДФС України, АІС «Податковий Блок» встановлено, що у Державній казначейській службі України (МФО 899998) підприємством ТОВ «ТД» Веріас» відкрито рахунок № НОМЕР_2 для електронного адміністрування податку на додану вартість та реєстрації податкових накладних в ЄРПН у тому числі по взаємовідносинам з вищезазначеними підприємствами-контрагентами.
При цьому, слідчий вказав, що 24.01.2019 року за результатами проведеного огляду відомостей АІС «Податковий блок» встановлено залишок лімітів з податку на додану вартість ТОВ «ТД» Веріас» станом на дату проведення огляду у розмірі 1 315 536,09 грн.
Водночас, слідчий зазначав, що 24.01.2019 року вказані залишки лімітів з податку на додану вартість ТОВ «ТД» Веріас» оглянуто та визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Статтею 200-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) регламентовано порядок електронного адміністрування податку на додану вартість.
Зокрема, згідно статті 200-1.1 система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як зазначав слідчий, що порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 200-1.2. платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Також, вказав, що розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом 2 п.87.1 ст.87 цього Кодексу.
Окрім цього, в клопотанні зазначав, що для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.
Також, слідчий вказав, що якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.
Згідно ст. 200-1.7. Кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
Відповідно до ст. 200-1.8. Після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.
Слідчий зазначав, що є всі підстави вважати, що суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «ТД«Веріас», на які платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є предметом протиправної діяльності, отримані внаслідок проведення незаконної діяльності з метою ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.
Також, слідчий зазначав, що є всі підстави вважати, що суми ПДВ, сформовані на рахунках в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), що регламентовано ст. 200-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), є предметом протиправної діяльності, самі по собі є об`єктом та знаряддям злочину, містять ознаки речових доказів та використовувались та отримані в наслідок вчинення шахрайських дій, а також для сприяння суб`єктам підприємницької діяльності мінімізації податкових зобов`язань, ухилення від сплати податків та можуть бути засобами для розкриття злочину та виявлення винних осіб та, в подальшому, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову, а також збереження речових доказів.
Також, слідчий вказував, що є всі підстави вважати, що суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) можуть бути використані для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що призведе до їх втрати і унеможливить встановлення причетних до злочину осіб.
Застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження обумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки особи можуть в будь-який час здійснити реєстрацію податкових накладних та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, її відчуження іншим чином з метою приховування.
Покликаючись на наведене, з метою забезпечення арешту майна, слідчий вказує на необхідність розглянути дане клопотання без виклику особи (представників) у володінні якої знаходиться майно.
Клопотання розглядається без повідомлення володільця майна, з метою уникнення зняття коштів, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України.
Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
З урахуванням викладеного, заяви слідчого відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.02.2018 року слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011, за фактом ухилення від сплати податків у великих розмірах службовими особами ТОВ «ТД» Веріас» (код за ), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 212 КК України.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться в банку на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.
Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст.358, ч.2 ст.212 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.
Беручи до уваги те, що з метою запобігання протиправним діям з використанням сум ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, а також в подальшому збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ).
Керуючись ст. ст. 131, 159-162, 167, 170-173, 309 КПК України, ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «ТД» Веріас» (), на які вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, із забороною їхнім службовим особам та працівникам, використовувати або будь - яким чином відчужувати вищезазначене майно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1