Справа № 691/1355/18
Провадження № 1-кс/691/48/19
У Х В А Л А

19 березня 2019 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000488, -

встановив:

22 січня 2019 року до Городищенського районного суду Черкаської області, надійшли матеріали за скаргою захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000488.

В обґрунтування поданої скарги, скаржником зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року, яка була винесена в рамках подання слідчого Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме будинковолодіння (жилого будинку, наявних господарських приміщень, присадибної ділянки) за адресою АДРЕСА_1 , з метою перевірки інформації і відшукування предметів злочинної діяльності (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів). Відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських рад, затвердженої Наказом Державнорї служби статистики України від 11 квітня 2016 року, домоволодіння житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані на одній земельній ділянці. Як на підставу для проведення вказаного обшуку, сторона обвинувачення посилається на наявність заяви ОСОБА_5 від 09 жовтня 2018 року, на підставі якої 09 жовтня 2018 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 20 жовтня 2018 року по закінченню обшуку у будинковолодінні за адресою адресою АДРЕСА_1 , не досягнувши мети обшуку, працівники поліції розпочали слідчі дії на земельній ділянці, яка знаходиться навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , де надано дозвіл на обшук. Ніяких підтверджуючих документів на вище вказану земельну ділянку відповідно до Закону України, який надає вичерпний перелік правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності чи користування земельною ділянкою до матеріалів провадження органом досудового розслідування не долучено, тобто не з`ясовано у кого у власності перебуває дана земельна ділянка і чиї права ще порушені. 30 жовтня 2018 року ОСОБА_4 уклав з нею договір про надання йому правової допомоги у кримінальному провадженні №0000488. 13 листопада 2018 року за повідомленням ОСОБА_6 , яка проживає однією сім`єю у будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4 , стало відомо, що працівники міліції насильницьким способом вивели її сина з будинковолодіння та посадили до службового автомобіля і заставили щось підписати. Виявилось, що це повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України від якогось листопада 2018 року у кримінальному провадженні №0000488. 15 листопада 2018 року правоохоронними органами змінено раніше повідомлену підозру, яка їй як захиснику, не вручалась, у зв`язку з чим не мала можливості долучити її копії до скарги. Із отриманого зміненого повідомлення про підозру складеного 15 лютого 2019 року вбачається, що її зміст та кваліфікація дій підозрюваного нічим не відрізняються від раніше повідомленого, лише вказана дата складання та зазначена інша дата внесення кримінального провадження до ЄРДР, що в силу ст.279 КПК України не є підставами для повідомлення нової підозри чи зміни раніше повідомленої підозри. У підзахисного явно виражена вада мови, у зв`язку з чим він до 2010 року перебував на обліку у психіатра, а тому участь захисника, відповідно до п.3 ч.2 ст.52 КПК України, є обов`язковою. Проте, під час проведення обшуку 20 жовтня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року, захист ОСОБА_4 забезпечений не був. Наразі його стан погіршився, внаслідок чого він знову звернувся за медичною допомогою. Вважає, що докази отримавні на стадії досудового розслідування в кримінальному провадженні, що здійснюються стосовно особи без повідомлення її про підозру, порушують її право на захист та відповідно до ст.87 КПК України є недопустимими та в силу ч.2 ст.86 КПК України не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень. 05 січня 2019 року, як захисник у кримінальному провадженні, отримала повідомлення щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з його закінченням. 09 січня 2019 року отримала доступ до 114 сторінок та 11 січня 2019 року отримала третю змінену підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним знову ж таки злочинів за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, в чому зміна в розумінні ст.279 КПК України не зрозуміло. Єдиною зміною стала заміна місця скоєння інкримінованих йому протиправних діянь із домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на підсобне приміщення без адреси. Підсобні приміщення, згідно документа ДБН В.2.2-15-2005, як приміщення квартир, комунальних квартир, жилих блоків (секцій), призначені для гігієнічних або господарсько-побутових потреб мешканців (ванна, вбиральня, душова для прання, кухня, комора), а також передпокій, внутрішньо квартирний хол, коридор, тощо. Самостійно підсобне приміщення існувати не може, що свідчить про відсутність місця правопорушення. Крім того, залишається таємницею, в який спосіб та в якому місці працівники міліції виявили та вилучили наркотичну речовину. Про оголошення підозр та про виклик на допит ОСОБА_7 її слідчим не повідомлялося. Про третю підозру взагалі стало відомо лише під час отримання доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з його закінченням. Наведені обставини стали підставою звернення до суду із скаргою про скасування повідомлених підозр ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 скаргу підтримали, просили скасувати повідомлення про підозру без дати складання вручену ОСОБА_4 13 листопада 2018 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 15 листопада 2018 року ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України та повідомлення про підозру раніше повідомленої підозри від 28 грудня 2018 року ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України у кримінальному провадженні №0000488, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2018 року.

Прокурор та слідчий ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про розгляд скарги, в судове засідання не прибули, через канцелярію суду подали заяви від 14 березня 2019 року №1697, №1695 про розгляд скарги без їх участі, зазначивши, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000488 завершено, а матеріали провадження відкриті стороні захисту для ознайомлення, яке наразі не завершене, що у відповідності до ст.306 КПК України не позбавляє права судового розгляду скарги у їх відсутність.

Вислухавши учасників процесу, враховуючи належне повідомлення прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК. Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, які були внесені до ст.303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Згідно положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаютьсяглавою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

У відповідності до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, як то визначено ст.89 КПК України.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. У справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» суд вказав на те, що «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Згідно системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, слідчий суддя вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

В судовому засіданні встановлено, що у слідчого СВ Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000488 стосовно ОСОБА_4 .. Не погоджуючись із повідомленою підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася в суд із скаргою про її скасування. Підставою скасування повідомлення про підозру підозрюваний і захисник вважають порушення порядку її вручення та недопустимість доказів. Із матеріалів доданих до скарги вбачається, що Договір про участь адвоката між підозрюваним ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_3 укладений 30 жовтня 2018 року, тобто після проведення певних слідчих дій (а.с.4). Згідно довідки Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області від 11 грудня 2018 року №290, наданої як доказ про те, що ОСОБА_4 хворіє, слід вбачати, що останній не перебуває під наглядом у лікаря-психіатра, у зв`язку із стійким покращенням (а.с.6), що не є підставою для не отримання повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом. Ухвалою слідчого суді Городищенського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року прийнято рішення про привід ОСОБА_4 , з підстав, що останній без поважних на те причин на виклики до органу досудового розслідування не з`являється. Підставою для прийняття такого рішення слідчого судді є ухилення ОСОБА_4 від слідства, а саме здійснення перешкод досудового розслідування кримінального провадження стосовно нього. Крім того, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , 14 листопада 2018 року зверталася до суду із скаргою на дії слідчого про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та виключення відомостей з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення №0000488 стосовно ОСОБА_4 .. Ухвалою слідчого суді Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року, матеріали вище зазначеної скарги були повернуті захиснику ОСОБА_3 за її клопотанням. В матеріалах скарги, як і в судовому засіданні стороною захисту не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим. При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що подана скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000488 відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1