ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/746/19 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/288/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, розлученого, який має двох неповнолітніх дітей на утриманні - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює директором ТОВ "Будтехсервісінвест", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 травня 2019 року, з визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 394 200 гривень, а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.4, п.8, п.9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше листопада 2018 року, у мешканця м. Запоріжжя, ОСОБА_7 виник злочинний умисел на демонтаж і таємне викрадення чужого майна - частини магістрального трубопроводу МТ-1 ПК 32+25 до ПК 35 +40, загальною протяжністю 315 м, що перебуває на балансі та належить до Запорізької зрошувальної системи Вільнянського МУВГ.

02.12.2018 ОСОБА_7 діючи умисно, з метою реалізації своїх злочинних намірів підшукав та не присвячуючи у свої плани залучив в якості виконавців робіт із викопування трубопроводу, його порізки та перевезення мешканців Запорізької області ОСОБА_11 , який має у користуванні екскаватор Липхер А902, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, які мають у своєму користуванні вантажний автомобіль із підйомним механізмом.

В період часу з 03.12.2018 по 09.12.2018 неподалік дослідної станції м. Запоріжжя, під безпосереднім керівництвом ОСОБА_7 , спільними діями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб із використанням екскаватора Липхер А902, д.н.з. НОМЕР_1 було викопано частину металевої труби загальною протяжністю 315 м магістрального трубопроводу МТ-1 ПК 32+25 до ПК 35+40 Запорізької зрошувальної системи Вільнянського МУВГ, загальною вартістю 1 820 299 гривень, після чого з використанням плазмових різаків здійснено її порізку на окремі частини, які погружено до невстановленого вантажного автомобіля та вивезено у невідомому напрямку.

13.03.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного та дані про його особу, які свідчать, що він має постійне місце проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, врахував наявність ризиків, зазначених у ч. 1 ст.177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не пов`язану з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що дані, на які посилається орган досудового розслідування щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України є уявними та припустимими, які не підтверджуються жодним доказом до клопотання. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Судом першої інстанції не наведено обґрунтування такого твердження та не підтверджено доказами.

Хоча ОСОБА_7 і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких, однак має постійне місце проживання, роботи та родину, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , вислухані думки прокурора, захисника та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на додані до клопотання матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як убачається з матеріалів провадження, не дивлячись на дані про особу підозрюваного, які всупереч доводам апелянта були враховані слідчим суддею, а саме, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має родину, місце реєстрації та проживання, обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до настання шкоди в особливо великому розмірі, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказано слідчим у клопотанні та доведено прокурором у судовому засіданні, а саме, ризики: незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження злочинної діяльності, а також про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Так згідно доданих слідчим до клопотання копій протоколів допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вони вже на даній початковій стадії досудового розслідування відмовились надавати свідчення, що в свою чергу підтверджує обґрунтованість посилань слідчого у клопотанні на наявність ризику впливу підозрюваного вразі перебування на волі на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Отже, під час розгляду клопотання слідчий суддя, встановивши, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

За зазначених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає даним про особу підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками, та вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, про застосування яких захисником заявлена вимога в апеляційній скарзі, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, при цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи ОСОБА_7 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя, врахувавши зазначені вище норми КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків вразі її внесення та звільнення підозрюваного з-під варти.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суму матеріальних збитків, спричинену даним правопорушенням, яка становить 1 820 299 грн., колегія суддів погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що встановлений слідчим суддею розмір застави як альтернативи триманню під вартою, є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає неспроможним, оскільки розмір застави слідчим суддею визначений відповідно до вимог ч. 4 ст. 182, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, при цьому, стороною захисту не надано будь-яких доказів непомірності та неможливості підозрюваного сплатити такий розмір застави.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши заставу в розмірі, вказаному в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, якою у відношенні ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 394 200 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 331/746/19