Справа № 309/3499/18
Провадження № 1-кп/309/220/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001089 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горінчово, Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою загальною освітою, одруженого, інваліда другої групи, раніше судимого, судимість погашена, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10 жовтня 2014 року біля 20 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральна біля будинку № 64 в с. Іза Хустського району в напрямку м. Хуст, грубо порушив вимоги п.п. 12.3 та 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме повинен був керувати своїм автомобілем зі швидкістю не більше 60 км/год. та з моменту виявлення пішохода ОСОБА_7 , який рухався по проїжджій частині дороги у с. Іза по вул. Центральна Хустського району в напрямку руху автомобіля, не застосував гальмування для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 помер.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ст. 286 ч. 2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та погодився з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, раніше судимий, судимість погашена.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання визнав вину та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, є інвалідом другої групи.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнав вину та щиро розкаявся, позицію потерпілої сторони, яка претензій до обвинуваченого не має і приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання, які є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, обвинувачений підлягає звільненню від покарання, виходячи з наступного.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 подано до суду клопотання про застосування до ОСОБА_4 акту амністії, оскільки злочин вчинений ним з необережності є тяжким злочином, а обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» в установленому порядку визнаний інвалідом другої групи загального захворювання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив суд звільнити його від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, особи яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

З матеріалів справи слідує, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 у встановленому порядку визнаний інвалідом другої групи загального захворювання, що стверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 04.08.2016 року.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину, вчиненого з необережності.

Враховуючи те, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 визнаний у встановленому порядку інвалідом другої групи, заявив клопотання про застосування до нього акту амністії, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за амністією.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Питання речових доказів, наявних у справі, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 1200 гривень слід стягнути з ОСОБА_4 на корить судового експерта ОСОБА_8 за проведення судової автотехнічної експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного та додаткового покарання.

Речовий доказ: автомобіль марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_8 («Приватбанк», МФО 305299, ОКПО 14360570 для поповнення на картку НОМЕР_3 ) 1200 гривень процесуальних витрат за проведення судової автотехнічної експертизи.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду ОСОБА_1