Справа № 750/5395/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/134/19
Категорія - ч.1 ст.263, ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 жовтня 2018 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого:

1)17 липня 2001 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140 КК України до 2-х років позбавлення волі;

2)11 серпня 2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі;

3)29 жовтня 2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х років 7 місяців позбавлення волі;

4)30 грудня 2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

5)15 вересня 2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2-х років 1 місяця позбавлення волі;

6)14 лютого 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання: за ч.1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Зараховано у строк відбування покарання час тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та визначено рахувати початок строку відбування ним покарання з 16 квітня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1 144 грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 16 квітня 2018 року близько 19-ї години ОСОБА_6 , знаходячись на території Національного архітектурно-історичного заповіднику «Чернігів стародавній» по вул. Преображенській, 1 у м. Чернігові, знайшов та без передбаченого законом дозволу придбав шляхом привласнення 37 знайдених ним металевих предметів, зовні схожих на набої, які згідно висновку експерта № 593 від 26.04.2018, відносяться до 9-мм пістолетних патронів з кулями зі свинцевими сердечниками до пістолетів Макарова (ПМ), Стечкіна (АПС), РА-63, Р-64, RK-59, виготовлених промисловим способом та придатних до стрільби.

Без дозволу, передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_6 обернув їх у своє володіння та у подальшому незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

16 квітня 2018 року о 21 год. 38 хв. під час проведення обшуку затриманого згідно ч. 4 ст.208 КПК України ОСОБА_9 неподалік буд. 19 по вул. Підвальній в м.Чернігові у останнього виявлено та вилучено 37 зазначених 9-мм пістолетних патронів з кулями зі свинцевими сердечниками до пістолетів Макарова (ПМ), Стечкіна (АПС), РА-63, Р-64, RK-59.

16 квітня 2018 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці Музейній, 4 в м. Чернігові, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно та повторно, шляхом ривку з руки потерпілої ОСОБА_10 , відкрито заволодів її жіночою сумкою, вартість якої згідно висновку експерта № 2405/18-24 від 15.05.2018 складає 177 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі 101 грн. 70 коп., що належать ОСОБА_10 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 278 грн. 70 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, за ч.1 ст.263 КК України призначити мінімальне покарання. Також перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 КК України на ст.185 КК України та призначити мінімальне покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на його думку вирок суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України. Вказує, що визнає вину за ч.1 ст.263 КК України та повністю не визнає за ч.2 ст.186 КК України. Вважає, що при винесенні вироку суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини скоєння злочину за ч.1 ст.263 КК України, оскільки знайдені боєприпаси він мав намір здати до правоохоронних органів. Тому, на його думку покарання мало бути призначене ближче до мінімального. Крім того, вказує, що суд не врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину. Вважає, що його дії за ч.2 ст.186 КК України кваліфікуються неправильно і їх необхідно кваліфікувати за ст.185 КК України. Наголошує, що сумку він викрав коли дівчина відволіклась. Вказує, що розбіжності у його показах та показах потерпілої жодними доказами не спростовано.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, за ч.1 ст.263 КК України призначити мінімальне покарання, його дії з ч.2 ст.186 КК України перекваліфікувати на ст.185 КК України та призначити мінімальне покарання.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 16 квітня 2018 року близько 19 год. він прогулювався по Валу у м.Чернігові та в районі громадських туалетів знайшов пакет, у якому виявив патрони і забрав його з собою, маючи намір віднести та добровільно здати їх до відділу поліції. Проходячи по Валу вул. Музейною в районі перехрестя він побачив дівчину, що стояла біля бетонного парапету та розмовляла по телефону. Поруч біля неї на парапеті лежала сумка, яку він таємно забрав, так як дівчина відволіклась і не бачила моменту викрадення та не кликала його. Після цього спустився з Валу східцями до річкового порту, де чекав громадський транспорт, щоб поїхати до поліції та здати знайдені патрони. В цей час до нього під`їхав патрульний наряд поліції, який його затримав з викраденою сумкою та патронами.

Аналогічні пояснення обвинувачений надав в суді апеляційної інстанції.

Попри часткове визнання обвинуваченим вини, його вина в повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_10 , 16 квітня 2018 року у вечірній час після прогулянки з подружкою по ОСОБА_11 поверталась додому та зупинилась на вул. Музейній покурити. Помітила вдалині чоловіка, що рухався їй назустріч. Тримаючи сумку під рукою, розмовляла по телефону і в цей час відчула, що сумка вислизнула з-під руки та одразу побачила, як праворуч від неї втікав чоловік з її сумкою. Вона крикнула йому вслід, щоб повернув сумку, однак чоловік не реагував, тому вона викликала поліцію та вказала на прикмети цього чоловіка. Хоча надворі і були сутінки, вона запам`ятала обличчя чоловіка і його одяг, а саме, спортивну куртку, штани та кепку. Коли його затримали, вона у ньому впізнала саме того чоловіка, що її пограбував. У сумці були гроші в сумі близько 200 грн. та помада, все викрадене їй повернуто поліцією.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зазначали, що перебували на службі у складі патрульного наряду 16 квітня 2018 року та отримали повідомлення про пограбування на Валу жінки, у якої відібрали сумку, з зазначенням прикмет грабіжника, зокрема, його одягу. Прийнявши виклик, вони поїхали у район річкового порту, де побачили чоловіка, який відповідав указаним прикметам, а саме, чорна спортивна куртка з білими смугами, сині джинси та кепка. При поверховому огляді у чоловіка під курткою була виявлена жіноча сумка, а на їх запитання про наявність інших заборонених речей, він відповів, що має набої, які знайшов у парку. Про намір добровільно здати набої до поліції чоловік не говорив. Про виявлення грабіжника повідомили інший патрульний екіпаж, який до річкового порту привіз потерпілу і вона впізнала чоловіка як особу, що відкрито заволоділа її сумкою.

Свідок ОСОБА_12 додав, що обвинувачений також говорив, що патрони він мав намір продати. Стосовно сумки теж спочатку говорив, що знайшов, а коли йому повідомили, що на цю сумку є орієнтування, як на викрадену, він зізнався, що вирвав її з рук у жінки.

Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та вилучено 37 предметів, схожих на набої, жіночу сумку темного кольору, в якій знаходилися резинка для волосся, гігієнічна помада, чеки, серветки, ксерокопія паспорту, грошові кошти в сумі 101 гривня.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2018 року, потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який 16.04.2018 відкрито заволодів її речами.

Під час проведення слідчого експерименту від 07.05.2018 року, ОСОБА_6 пояснив та на місці показав обставини скоєного ним кримінального правопорушення, місце, де стояла потерпіла та розмовляла по телефону, місцезнаходження сумки, а також місце, де він знайшов пакет з патронами.

Відповідно до висновку експерта № 593 від 26.04.2018, вилучені у ОСОБА_6 предмети у кількості 37 штук є боєприпасами, а саме, 9-мм пістолетними патронами з кулями зі свинцевими сердечниками до пістолетів Макарова (ПМ), Стечкіна (АПС), РА-63, Р-64, RK-59, виготовлені промисловим способом в СРСР у 1957, 1985, 1988 роках. Патрони придатні до стрільби.

Таким чином, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілої та свідків, які в повній мірі узгоджуються між собою, висновком експертизи та іншими вище переліченими доказами, які обґрунтовано визнані судом першої інстанції за достовірні.

Тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Не заслуговують на увагу вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 перекваліфікувати його дії на ст.185 КК України, адже аналізуючи наявні у справі докази чітко зрозуміло, що потерпіла ОСОБА_10 бачила обвинуваченого у момент, коли він викрав її сумку, про що наголошувала вона сама, також, викликаючи поліцію вона зазначила прикмети грабіжника, про що також вказували свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а потім потерпіла його впізнала, як чоловіка який викрав її сумку. Наведене свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення майна, про що детально зазначав місцевий суд у своєму вироку.

Також, стосовно наміру обвинуваченого здати до правоохоронних органів знайдені боєприпаси, то такі доводи також не заслуговують на увагу. З матеріалів справи вбачається, що під час затримання ОСОБА_6 повідомляв слідчому, що мав намір патрони продати. Також, після того, як знайшов патрони обвинувачений продовжив прогулянку по Валу та носив набої з собою, після чого вчинив пограбування, що свідчить про відсутність у нього такого наміру.

Разом з тим, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу призначеного покарання.

Так, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. ст. 65,66,67 КК України, врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше неодноразово судимий в тому числі і за корисливі злочини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, також те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у Чернігівському обласному наркологічному диспансері з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, також досудову доповідь органу пробації, згідно якої є високий ризик вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення та ризик небезпечності для суспільства у зв`язку з чим, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкцій статей, за якими він засуджується.

З огляду на вимоги ст.65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 , які б потягли за собою скасування чи зміну вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції а засудженим, який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4