Справа № 639/2137/18
Провадження № 1-кп/639/118/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання на обговорення учасників судового процесу судом поставлено питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

При вирішенні вказаного питання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимою особою.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України ,просив у задоволенні клопотання відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні даного питання підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні зазначеного клопотання суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого та його репутацію, який до арешту офіційно не був працевлаштований, раніше неодноразово судимий, перебував у розшуку, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження дії у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Стороною захисту не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176-178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання від вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16 березня 2019 року включно.
Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1