В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2018 року Справа № 606/600/14-к

Номер провадження1-о/608/1/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження за заявою потерпілого ОСОБА_4 про перегляд вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, яким його засуджено за ст. 128 КК України до двох років обмеження волі (покарання відбуте повністю), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ст. 128 Кримінального кодексу України до двох років обмеження волі.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що на момент винесення вказаного вироку, його син ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі міста Львова. 04 вересня 2014 року його син помер під час перебування на стаціонарному лікуванні в одному з медичних закладів міста Львова. Довідка про причину його смерті та лікарське свідоцтво про смерть видано 05 вересня 2014 року. Причина смерті його сина пов`язана з травмою, яку він отримав 04 грудня 2013 року в результаті протиправних дій з сторони ОСОБА_7 ..У зв`язку із вказаними обставинами, які є нововиявленими, вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 119 КК України, тобто - вчинення вбивства з необережності, у зв`язку з чим скасувати вирок Теребовлянського районного суду від 27 серпня 2014 року та винести новий вирок щодо обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 119 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні свою заяву підтримав, однак,

при винесенні рішення по розгляду його заяви покладається на думку суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву потерпілого ОСОБА_4 про скасування вироку за нововиявленими обставинами та винесення нового вироку за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України з таких підстав. В ході здійснення перегляду за нововиявленими обставинами вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року, прокурор, керуючись п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК України, у порядку ст. 338 КПК України подав до суду обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, тобто у вбивстві з необережності ОСОБА_8 за обставин, викладених у вказаному обвинувальному акті.
Так, 04 грудня 2013 року близько 22 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходячись на сходах біля вхідних дверей бару-ресторану «Дар», що знаходиться у с. Дарахів Теребовлянського району, де вони з друзями проводили вечірнє дозвілля, через малозначні причини виник словесний конфлікт. У вищевказаний період часу, в ході продовження словесного конфлікту, ОСОБА_8 вдарив долонею руки по голові ОСОБА_7 , що розсердило останнього та він, не маючи наміру на спричинення тілесних ушкоджень будь якої важкості та інших суспільно-небезпечних наслідків, у відповідь штовхнув ОСОБА_8 правою рукою в грудну клітку, не передбачаючи при цьому можливості отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що призведуть до його смерті, хоча повинен і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю.
Внаслідок цього поштовху, ОСОБА_8 , не втримавшись на ногах, втратив рівновагу і, перебуваючи на сходовій площадці, впав спиною на сходовий марш, що мав ухил до низу, вдарившись задньою частиною потилиці голови об тверду поверхню бруківки.
В результаті вищевказаних злочинних дій зі сторони ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримав черепно-мозкову травму, яка проявилася гліомезенхімальним рубцем, посттравматичною гідроцефалією, що ускладнилось менінгоенцефалітом, фіброзом м`яких мозкових оболонок, гнійним трахеобронхітом, гнійною пневмонією, призвівши до набряку мозку, що стало причиною смерті ОСОБА_8 о 09 год. 59 хв. 04 вересня 2014 року.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не заперечили щодо задоволення заяви потерпілого ОСОБА_4 в частині скасування вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року за нововиявленими обставинами, однак, винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України ОСОБА_7 не визнав, просив виправдати. Суду пояснив, що він, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 04 грудня 2013 року близько 22 години пішли в ресторан, що знаходиться в с. Дарахів Теребовлянського району. Вони спокійно спілкувались, не сварились. Хлопці пили пиво, а він воду, оскільки, не вживає спиртних напоїв. Десь через півгодини всі вийшли покурити. Коли вони курили, ОСОБА_8 вдарив його по голові, від чого він пригнувся, бо ОСОБА_8 хотів його вдарити другий раз, а ОСОБА_8 впав назад на сходи, бо на сходах було слизько. Вони четверо зайшли назад до бару, а ОСОБА_8 залишився лежати на сходах. Оскільки, ОСОБА_8 після падіння рухався, то вони подумали, що він встане та прийде за ними в ресторан. ОСОБА_8 намагався сам піднятися, він нічого їм не говорив. Чому бармен пішов на вулицю, після того, як вони зайшли в ресторан, йому не відомо. Він не знає, чому ОСОБА_8 хотів його бити, але ОСОБА_8 був п`яним. Після того бармен викликав швидку допомогу, прийшли батьки ОСОБА_8 .. Йому надавали медичну допомогу та госпіталізували, він особисто ніякої допомоги ОСОБА_8 не надавав. Він давав покази у Теребовлянському районному суді про те, що він штовхнув ОСОБА_8 тому, що йому так сказав адвокат, які ж покази він давав на досудовому слідстві він не пам`ятає. Вказані покази ОСОБА_7 суд оцінює критично, як такі, що дані ним з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши його матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ст. 128 Кримінального кодексу України до двох років обмеження волі за те, що 04 грудня 2013 року у період часу з 19 год. по 21 год., разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_8 перебували в одному із барів, що в с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області, де вживали алкогольні напої. В подальшому вони усі направились в бар-ресторан «Дар», який знаходиться у цьому ж населеному пункті, де продовжили свій відпочинок. Перебуваючи у вказаному барі-ресторані, між ОСОБА_7 , який був у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_8 виникла словесна суперечка, під час якої вони вийшли із приміщення та зупинились на сходах біля вхідних дверей, де продовжували розмовляти на підвищених тонах. В той час потерпілий ОСОБА_8 вдарив долонею руки по голові обвинуваченого ОСОБА_7 .. У відповідь на удар потерпілого, обвинувачений штовхнув його правою рукою в груди, не передбачаючи при цьому, що останньому може бути спричинено травму від падіння, хоча повинен був і міг це передбачити. Внаслідок цього поштовху ОСОБА_8 не втримався на ногах, втратив рівновагу і впав зі сходів спиною на бруківку, вдарившись задньою частиною потилиці голови об тверду поверхню бруківки.

В результаті таких дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травму у вигляді перелому кісток черепа, підапоневротичної та епідуральної (крововилив над твердою мозковою оболонкою) гематом лобно-тім`яної ділянки (по ходу перелому), субдуральної гематоми (крововилив під твердою мозковою оболонкою) над правою півкулею головного мозку, забою речовини головного мозку, які за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказане судове рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки, в ході розгляду заяви потерпілого ОСОБА_4 судом було встановлено, що

ОСОБА_8 , перебуваючи на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, внаслідок отриманих травм за вищевказаних обставин, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. З метою вирішення конфлікту, ОСОБА_7 правою рукою штовхнув ОСОБА_8 , при цьому не маючи наміру спричинити тілесні ушкодження будь-якої важкості потерпілому чи його смерті, хоча міг та мав би передбачити настання тяжких наслідків. Окрім цього з`ясовано, що тяжкі наслідки, які проявились у вигляді смерті ОСОБА_8 внаслідок отриманої ним черепно-мозкової травми, знаходяться у причинному зв`язку із діями винного ОСОБА_7 , який повинен був і міг передбачити можливість падіння потерпілого і настання вказаної суспільно-небезпечної події, а саме: смерті ОСОБА_8 ..

Вказане стверджується наступними зібраними та перевіреними судом доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 04 грудня 2013 року біля 22 години подзвонив племінник і сказав, що ОСОБА_12 лежить біля ресторану. Він з дружиною зразу ж пішли туди та побачили, що син лежить на покривалі весь мокрий. Він покликав його по імені, але той ніби почув його, однак, не відповів нічого. Десь через дві хвилини приїхала машина швидкої допомоги. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , інші хлопці допомогли занести сина в машину. Вони поїхали в лікарню в ОСОБА_15 . Після цього сина було транспортовано до лікарні в Тернопіль. Лікар сказав йому їхати в міліцію, що він і зробив. Він приїхав в міліцію в ОСОБА_15 05 грудня 2013 року близько 14 години, ОСОБА_7 разом з хлопцями вже були там. В лікарню до сина приїжджали хлопці провідати його, ОСОБА_7 ні.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що восени 2013 року, точної дати він не пам`ятає, ввечері він разом з друзями ОСОБА_14 та ОСОБА_16 пішли в ресторан «Дар», що знаходиться в с. Дарахів Теребовлянського району відпочити. В ресторан прийшла також друга компанія, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .. Вони сиділи в другому залі і також відпочивали. Десь через годину півтори прибіг бармен, взяв склянку води і вибіг на вулицю. Хвилин через п`ять він з хлопцями також вийшли на вулицю та побачили, що ОСОБА_8 підняли та посадили. Друга компанія, в тому числі і ОСОБА_7 , стояли біля ОСОБА_8 , якого підняли на сходах. В ОСОБА_8 очі були відкриті, але він нічого не говорив. Крові він не бачив. Це тривало десь двадцять хвилин. Хтось подзвонив до батьків потерпілого та викликав швидку допомогу. Коли приїхала швидка, вони допомогли занести ОСОБА_8 в машину. Він не може сказати, чи ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, також він не бачив, чи вживала компанія ОСОБА_7 в барі алкоголь.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 04 грудня 2013 року зустрілися з ОСОБА_17 та пішли в бар, де сиділи десь 2 3 години, пили вино. Після цього пішли в ресторан. В ресторані вони зустрілися з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 сиділи за столиком, а він був за барною стійкою. Трохи згодом вони вийшли на вулицю. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були десь на відстані двох метрів від нього. Ігор стояв на краю сходів, плечима до них. ОСОБА_8 вдарив з долоні ОСОБА_7 в лице. Потім ОСОБА_8 замахнувся ще раз, але ОСОБА_7 присів і ОСОБА_8 промахнувся. Він побачив, як ОСОБА_8 вже лежав. Від чого він впав, йому не відомо. Ігор хотів ніби підвестися, але не зміг. Він не пам`ятає, чи ОСОБА_7 штовхав ОСОБА_8 .. Він, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пішли всередину в ресторан. Десь через 15-20 хвилин вийшов бармен та сказав, що ОСОБА_8 погано. Всі повиходили з ресторану. ОСОБА_18 надавав допомогу ОСОБА_8 до приїзду швидкої допомоги. ОСОБА_7 стояв осторонь. Після того, як швидка забрала ОСОБА_8 , всі пішли додому, в тому числі і ОСОБА_7 .. ОСОБА_7 ще говорив, що ОСОБА_8 його вдарив по голові.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 04 грудня 2013 року він з хлопцями перебували в ресторані. Коли всі вийшли покурити на вулицю, він відійшов в туалет, розмовляв по телефону. Ніяких сварок та криків не чув. Коли оглянувся, то побачив, що ОСОБА_19 лежав на землі головою, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 стояли на сходах. Він підбіг та запитав, що сталося. Однак, ніхто нічого не пояснив. Коли вони йшли додому, то ОСОБА_7 сказав, що був конфлікт з ОСОБА_8 і він його штовхнув, це чули ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він разом зі своєю компанією був у ресторані пізно ввечері 04 грудня 2013 року. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зі своєю компанією сиділи за другим столиком. Конфлікту між ними він не бачив. Вийшов він на вулицю, коли бармен виносив воду. Він не бачив, чи вживала алкогольні напої компанія ОСОБА_8 , вони могли пити пиво. Коли він вийшов на вулицю, то не бачив ніяких сторонніх предметів біля ОСОБА_8 .. Також він не бачив, як той падав. Він допомагав занести ОСОБА_8 в машину швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що 04 грудня 2013 року працював у ресторані «Дар» барменом. Він пам`ятає, що в той вечір в ресторані були ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 . Пізніше прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 Хтось з них купив пиво, а хтось воду. Через де-який час вказана компанія почала спілкуватись на підвищених тонах та вийшли на вулицю. Він вийшов за ними, постояв декілька секунд та зайшов назад в ресторан. Приблизно через хвилину забіг ОСОБА_11 та попросив стакан води. Він вибіг за ним та побачив, що ОСОБА_8 лежав ногами н сходинці, а голова його була на бруківці. Він був без свідомості. Принесли аптечку з нашатирним спиртом. Коли дали нашатир ОСОБА_8 , то він на кілька секунд прийшов до тями. Він викликав швидку допомогу. Він не пам`ятає, чи після від`їзду швидкої хтось повертався в бар та куди пішов ОСОБА_7 ..

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 83 від 11 лютого 2014 року, при вступі ОСОБА_8 05 грудня 2013 року на стаціонарне лікування , клініко-інструментальними обстеженнями було встановлено закриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток черепа, підапоневротичної та епідуральної ( крововилив над твердою мозковою оболонкою) гематом лобно-тім`яної ділянки ( по ходу перелому), субдуральної гематоми (крововилив під твердою мозковою оболонкою ) над правою півкулею головного мозку, забою речовини головного мозку. Зазначена вище травма голови у ОСОБА_8 спричинена в результаті щонайменше одноразового травматичного впливу тупого предмету, не задовго до госпіталізації, не виключено у вказаний у постанові термін - 04.12.2013 року. Зважаючи на характер травмування м`яких тканин, кісток, речовини та оболонок головного мозку, виключити утворення такої травми голови за обставин падіння, наведених у постанові, не можливо.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 суду пояснив, що проводив вказану експертизу на підставі зазначених в постанові слідчого конкретних відомостях. Інших відомостей на час проведення експертизи не було. У зв`язку з цим, він дав відповідь, що не виключає можливості травми голови за обставин падіння. Питання про нанесення травми іншим предметом не вирішувалось.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 10 від 21 січня 2016 року. смерть ОСОБА_8 настала від важкої закритої черепно-мозкової травми у виді переломів кісток склепіння черепа в ділянці стрілоподібного шва та луски лобної кістки, забиття головного мозку важкого ступеня з постійною втратою свідомості (коматозним станом), гострої поширеної субдуральної гематоми зі стисненням і набряком головного мозку, які вимагали невідкладної трепанації черепа і видалення накопиченої під твердою мозковою оболонкою крові з метою врятування життя травмованого, що в подальшому довготривалому перебігу травматичного процесу призвела до непереборних чергових ускладнень некротично-гнійних запалень та інших змін не тільки в головному мозку, але і у внутрішніх органах. Встановлений у Тернопільській університетській лікарні уночі 05 грудня 2013 року факт важкої черепно-мозкової травми у ОСОБА_8 з її гострими проявами у виді внутрішньо-мозкових уражень та крововиливів, важкий безперервний перебіг посттравматичного процесу, що не піддавався зворотному розвитку під впливом сучасних медикаментозних засобів, зростаючі віддалені наслідки зазначеної травми, яка належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності її для життя, безумовно вказують на те, що між отриманими ОСОБА_8 04 грудня 2013 року тяжкими тілесними ушкодженнями та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 29 від 31 липня 2018 року, встановлені при експертному дослідженні результатів комп`ютерної томографії голови ОСОБА_8 , проведеної йому 05 грудня 2013 року о 02 год. 13 хв., дані щодо локалізації, форми та властивостей перелому кісток склепіння черепа лінійного перелому луски лобової кістки у вигляді трьох променів,що розходяться над проекцією верхньої частини фронтальної пазухи справа, з поширенням верхнього з них до сагітального ( стрілоподібного ) шва і розходженням останнього на всьому протязі, та внутрішньочерепних травматичних змін, вказують, що черепно-мозкова травма, від якої настала смерть ОСОБА_8 спричинена дією тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею у праву верхню частину лобової ділянки голови потерпілого. Відсутність у медичних документах ОСОБА_8 даних щодо наявності у нього і властивостей зовнішніх ушкоджень (синців, саден, ран ) в ділянці голови не дає змоги встановити ( лише за даними інструментальних досліджень рентгенографії, комп`ютерної томографії) групові та індивідуальні особливості травмуючої поверхні тупого предмета. Судово-медичних даних, які могли б вказувати на положення тіла потерпілого ( вертикальне, горизонтальне) в момент заподіяння травми голови, не виявлено. Виходячи із вищенаведеного механізму утворення (походження) травми голови у ОСОБА_8 , вона не могла виникнути при його падінні на площині навзнак та удару потиличною ділянкою голови до твердої поверхні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що викладені вище факти та обставини не були відомі суду під час постановлення вироку Теребовлянським районним судом Тернопільської області 27 серпня 2014 року з причин, від нього не залежних, однак, не дивлячись на це, вони повністю спростовують
пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ст. 128 КК України, встановлене вказаним вироком, а тому суду приходить до переконання про необхідність задоволення зави ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 та скасування даного судового рішення.
Судом встановлено, що 04 грудня 2013 року близько 22 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходячись на сходах біля вхідних дверей бару -ресторану «Дар», що знаходиться у с. Дарахів Теребовлянського району, де вони з друзями проводили вечірнє дозвілля, через малозначні причини, виник словесний конфлікт. У вищевказаний період часу, в ході продовження словесного конфлікту, ОСОБА_8 вдарив долонею руки по голові ОСОБА_7 , що розсердило останнього та він, не маючи наміру на спричинення тілесних ушкоджень будь якої важкості та інших суспільно-небезпечних наслідків, у відповідь штовхнув ОСОБА_8 правою рукою в грудну клітку, не передбачаючи при цьому можливості отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що призведуть до його смерті, хоча повинен і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю.
Внаслідок цього поштовху, ОСОБА_8 , не втримавшись на ногах, втратив рівновагу і, перебуваючи на сходовій площадці, впав спиною на сходовий марш, що мав ухил до низу, вдарившись задньою частиною потилиці голови об тверду поверхню бруківки.
В результаті вищевказаних злочинних дій зі сторони ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримав черепно-мозкову травму, яка проявилася гліомезенхімальним рубцем, посттравматичною гідроцефалією, що ускладнилось менінгоенцефалітом, фіброзом м`яких мозкових оболонок, гнійним трахеобронхітом, гнійною пневмонією, призвівши до набряку мозку, що стало причиною смерті ОСОБА_8 о 09 год. 59 хв. 04 вересня 2014 року.

Аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні показами потерпілого, свідків, зокрема свідка ОСОБА_10 , висновками судово-медичних експертиз, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 .

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_7 і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до статей 50, 65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого та особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, злочин вчинив через необережність, та вважає, що йому слід обрати міру покарання в межах санкції ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 74 Кримінального кодексу України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Як зазначено в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Оскільки, на час ухвалення вироку, з часу вчинення ОСОБА_7 злочину - 04 грудня 2013 року минуло більше п`яти років, він повністю відбув призначене за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року покарання у виді обмеження волі, не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, то він підлягає звільненню від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речових доказів та судових витрат не має.

На підставі ст. ст. 12, 49, ч. 5 ст. 74 Кримінального кодексу України та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 459-467 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву потерпілого ОСОБА_4 про перегляд вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 , яким його визнано винним та засуджено за ст. 128 КК України - скасувати та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох років) обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Вирок набрав законної сили "___" ________________ р.

Оригінал вироку знаходиться в матеріалах справи №606/600/14-к

Суддя: ОСОБА_1

Копію вироку видано " " року

Секретар: