Справа № 577/1834/19
Провадження № 1-кс/577/1250/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" квітня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 20.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2019 року до суду надійшло вищевказане клопотання, погоджене з прокурором, в якому ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «ЗИЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля, що належать на праві власності ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 ; товарно-транспортну накладну №б/н від 19.04.2019 на дрова, що належить ФГ «Лозовик» (41300, Сумська обл., м. Кролевець, вул. СОНЯЧНА, буд. 13); деревину (дрова), розмір штабелю 4х2,15х1,5 м (власник і походження не встановлені), які вилучені під час огляду місцевості 19.04.2019. Заборонивши власникам користування відчуження та розпорядження ними.

Визначити місце зберігання автомобіля марки «ЗИЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , деревини (дрова), розмір штабелю 4х2,15х1,5м яка знаходиться в кузові вказаного автомобіля на спеціальному майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області за адресою м. Конотоп, вул. Г. Тхора, 6, та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля, «ЗИЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , товарно-транспортної накладної №б/н від 19.04.2019 на дрова в матеріалах кримінального провадження.

На обгрунтування вимог слідчий ОСОБА_3 вказав, що у провадженні СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 20.04.2019 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України.

Підставою для цього було наступне.

19.04.2019 року до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області по лінії «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою с. Лисогубівка Конотопського району на автомобіль марки ЗИЛ 130 н.з. НОМЕР_3 незаконно завантажують лісові матеріали.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що на трасі «Конотоп Кролевець» на в`їзді до с. Лісогубівка Конотопського району наявний автомобіль марки «ЗИЛ 130» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , завантажений деревиною (дровами) твердих порід, розмір штабелю 4х2,15х1,5 м, що дорівнює близько 5 м3, який рухався в сторону м. Конотоп.

Під час перевірки водій ОСОБА_6 пред`явив товарно-транспортну накладну №б/н від 19.04.2019, де вказані такі дані: «автомобіль ЗИЛ-130 НОМЕР_1 , замовник ФГ «Лозовик», вантажовідправник ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 , пункт навантаження Алтиновка, пункт розвантаження Конотоп на 10 м3 дров», яка містила підпис та печатку ФГ «Лозовик» ().

Від надання показів щодо перевезення вантажу і походження дров водій ОСОБА_6 відмовився.

Проте, встановлено, що ТТН №б/н від 19.04.2019 є підробною.

Під час огляду 19.04.2019 автомобіль ЗИЛ-130 НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля та ТТН №б/н від 19.04.2019 ФГ «Лозовик» вилучені.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фермерське господарство «Лозовик», є юридичною особою і знаходиться за адресою 41300, Сумська обл., м. Кролевець, вул. Сонячна, буд. 13, засновник ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ), займається наступними видами діяльності: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); Код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Аналізом видів діяльності ФГ «Лозовик» встановлено, що останнє не займається діяльністю, пов`язаною із заготівлею та продажем лісопродукції.

Крім того, в ТТН №б/н від 19.04.2019 не зазначений одержувач (замовник) вантажу, місце відвантаження і вказаний неправдивий об`єм лісопродукції (10 м3 замість наявних фактично 5 м3).

Вилучений автомобіль ЗИЛ-130 н.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а ТТН №б/н від 19.04.2019 ФГ «Лозовик» та дрова твердих порід є предметом вчинення кримінального правопорушення, та містять відомості (сліди), які можуть бути використані як доказ.

Таким чином, вилучене під час огляду 19.04.2019 року майно і документи є речовими доказами по кримінальному провадженню і за постановою слідчого від 20.04.2019 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню з визначенням місця зберігання Конотопський ВП ГУНП в Сумській області.

Встановлено, що автомобіль ЗИЛ-130 д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля належать на праві власності ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Товарно-транспортна накладна №б/н від 19.04.2019 належить ФГ «Лозовик» (41300, Сумська обл., м. Кролевець, вул. СОНЯЧНА, буд. 13).

Власник та походження деревини (дров), розмір штабелю 4х2,15х1,5 м на даний час не встановлені.

З урахуванням викладеного і просить накласти арешт на вказане майно, заборонивши користування, відчудження та розпорядження.

Представник власників майна за ордером та угодою адвокат ОСОБА_4 заперечує задоволенню клопотання з підстав відсутності в діях її підзахисних ознак жодного із злочинів, зокрема ч.1 ст.358 КК України щодо підробки накладної.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши представлені докази суд приходить до такого висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

У ч.5 ст. 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно витягу з ЄРДР правова кваліфікація кримінального провадження №0000384 від 20.04.2019 року визначена за ч.1 ст.358 КК України підроблення посвідчення або іншого офіційного документа. Із викладеної фабули вбачається, що підставою для внесення відомостей в ЄРДР стало виявлення ознак підробки товаро-транспортної накладної.

Слід зазначити, що підозра нікому не висувалася.

Обєктом вказаного злочину є встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Предметом цього кримінального правопорушення, зокрема є посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків.

У статтях 84, 86 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписом ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Клопотання про арешт тимчасово вилучених автомобіля марки «ЗИЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключів від автомобіля, що належать на праві власності ОСОБА_5 ; товарно-транспортну накладну №б/н від 19.04.2019 на дрова, що належить ФГ «Лозовик»; деревину (дрова), розмір штабелю 4х2,15х1,5 м обгрунтовується лише тим, що вказане майно та речі є предметом злочину і містять відомості (сліди), які можуть бути використані як доказ.

Проте, у постанові слідчого не зазначено за якими критеріями чи ознаками транспортний засіб, ключи від нього, реєстраційний талон, належні ОСОБА_5 , а також дрова були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за фактом підроблення документа товарно-транспортної накладної і за якими ознаками є предметами злочину, передбаченого ст.358 КК України та містять відомості, що можуть бути використані як доказ в рамках конкретного кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому у відповідності до частини 3 статті 132 КПК України, арешт майна, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що арештоване може бути майно лише те, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Проте, у постанові слідчого від 20.04.2019 року про визнання та приєднання до справи в якості речових доказів автомобіля марки «ЗИЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , ключів від автомобіля, що належать на праві власності ОСОБА_5 та деревини (дрова), розмір штабелю 4х2,15х1,5 м не зазначено за яким ж ознаками чи критеріями ці речі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню за ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно до ст.94 КПК слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що слідчим не надано доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вилучені автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ключи від автомобіля та деревина (дрова), на які пропонується накласти арешт, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину у конкретному кримінальному провадженні внесенного до ЄРДР за ознаками ч.1 ст.358 КК України, а тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

Разом з тим, вилучена товарно-транспортна накладна, яка є предметом вказаного злочину і правомірність видання якої перевіряється правоохоронним органом в межах внесених до ЄРДР відомостей за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, дійсно може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, що є підставою для накладення арешту на цей документ. Тому, посилання адвоката ОСОБА_4 на відсутність ознак злочину, як на підставу відмови у задоволенні клопотання, не заслуговує на уваги, оскільки наявність чи відсутність цих ознак перевіряється під час досудового розслідування, а наслідком є прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись: ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт на речовий доказ по кримінальному провадженню №0000384 від 20.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, вилучений 19.04.2019 року, а саме товарно-транспортну накладну №б/н від 19.04.2019 року на дрова, що належить ФГ «Лозовик», яку зберігати у матеріалах кримінального провадження.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1