МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/63/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000059 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року про арешт майна.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року про арешт майна.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 11 січня 2019 року, а саме:
- пару кросівок чорного кольору з білою підошвою з написом «Puma»;
- пару кросівок чорного кольору з написом «Reebok»;
- пару кросівок чорного кольору «Philipp Plein»;
- пару кросівок чорного кольору «Adidas»;
- пару кросівок чорного кольору «Puma»;
- шапку темно-синього кольору з написом «Adidas»;
- шапку темно-синього кольору з написом «Adidas»;
- куртку темно-синього кольору з біркою «United colors of benetton»;
- куртку темно-синього кольору із логотипом «Adidas»;
- куртку чорного кольору з написом «Puma»;
- штани джинсові чорного кольору з маркуванням «Collins jeans» з ременем чорного кольору;
- маску- аспіратор чорного кольору з написом «Training mask»;
- маску білого кольору у вигляді черепу;
- сумку чорного кольору з написом «Langsa»;
- планшет «Huawei» чорного кольору;
- мобільний телефон «iPhone» (H1586) у чохлі жовтого кольору;
- мобільний телефон «LG»білого кольору;
- мобільний телефон «iPhone» (А1456) зеленого кольору;
- мобільний телефон «Samsung Duos» коричневого кольору;
- грошові кошти купюрами номіналом 20 грн. - 5 шт., 10 гривень - 1 шт., 5 грн. - 4 шт., 100 грн. - 1 шт., 500 грн. - 46 шт., 200грн. - 207 шт. (загальною сумою 64630 грн.).

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням процесуальних вимог чинного КПК України та такого, що порушує майнові права громадян.
На думку апелянта, клопотання слідчого про арешт майна було складено з порушенням вимог КПК України, оскільки не містить в собі інформації щодо підстав і мети арешту майна, необхідність арешту майна.
Вказує, що слідчий суддя не прийняв до уваги наданий матір`ю підозрюваного підтверджуючий документ, що планшет «Huawei» належить її молодшим дітям.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 2 статті 15 і пункту 6 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (надалі КК України).
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність арешту значеного у клопотанні слідчого майна, обґрунтував це тим, що майно є речовим доказом, може містити на собі сліди, які мають доказове значення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, не виходячи за межі вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, апеляційний суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею додержані вимоги статей 170 173 КПК України.
Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи вимоги частини 1 та частини 2 статті 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя при постановленні рішення вірно врахував, що зазначене майно відповідає критерію речового доказу та на підставі статті 170 КПК України підлягає арешту.
За такого, є такими, що не заслуговують на увагу твердження апелянта щодо безпідставності накладення арешту на майно та невідповідність критерію речового доказу.
Виходячи із даних матеріалів судового провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, приховування слідів злочину, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Посилання апелянта на не зазначення слідчим у клопотанні підстав та мети арешту майна, є неслушними, оскільки в клопотанні слідчого зазначені і підстави, і мета арешту майна.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено, а тому і в цій частині твердження апелянта є безпідставними.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: