У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/817/19

№ 1-кс/183/307/19

08 лютого 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 06.02.2019 року до ЄРДР за № 0000233, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою освітою, студенту 3 курсу Новомосковського коледжу економіки та права, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 06 лютого 2019 року приблизно о 00.40 годині ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , знаходилися на ділянці місцевості поблизу автомобільної стоянки, розташованої неподалік від магазину «Варус-27» по вулиці Сучкова, 38, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачили автомобіль марки «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 синього кольору, який належить ОСОБА_10 , за кермом якого знаходився ОСОБА_11 .

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 синього кольору, який належить ОСОБА_10 . З цією метою ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з ОСОБА_9

06 лютого 2019 року приблизно о 00.45 годині ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 знаходилися на ділянці місцевості поблизу автомобільної стоянки, розташованої неподалік від магазину «Варус-27» по вулиці Сучкова, 38, м. Новомосковська Дніпропетровської області, де, діючи умисно, приблизилися до автомобіля марки «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 , синього кольору, в якому за кермом знаходився ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , під виглядом здійснення поїздки до мікрорайону «Решкут» м. Новомосковська, попросили ОСОБА_11 перевезти їх вказаним автомобілем до Новомосковської районної центральної лікарні, на що останній погодився та надав свій дозвіл ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зайняти місце в салоні вказаного автомобіля. Таким чином, ОСОБА_9 , діючи з раніше спланованим умислом, сів до салону автомобіля марки «FORD FIESTA» на пасажирське сидіння поблизу водія ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 сів позаду водія, після чого попросили ОСОБА_11 проїхати до м/р «Решкут» м. Новомосковська.

06 лютого 2019 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 знаходилися в салоні автомобіля марки «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 , в якому за кермом знаходився ОСОБА_11 , на ділянці місцевості поблизу домоволодіння 50 по вул.. Підлісній м. Новомосковська Дніпропетровської області, де, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи відкритий характер противоправних дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, по раніше задуманому плану, одночасно разом почали наносити удари кулаками по голові ОСОБА_11 .

В цей час ОСОБА_11 , злякавшись за своє життя та здоров`я, не став чинити останнім опір, відчинив дверцята автомобіля зі сторони водія, вибіг на дорогу по вул.. Підлісній м. Новомосковська, та намагаючись втекти від ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , направився в сторону магазину «Корал», розташованого по вул. Технікумовська, 138/а м. Новомосковська. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свої спільні злочинні дії, побіг в сторону магазину «Корал» та став наздоганяти ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 , діючи зі спільним умислом, сів за кермо автомобіля марки «FORD FIESTA», почав переслідувати на ньому ОСОБА_11

06 лютого 2019 року приблизно о 01.10 годині ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись за кермом в салоні автомобіля марки «FORD FIESTA», на ділянці місцевості по вул. Технікумівській, 136 м. Новомосковська, здійснив наїзд на ОСОБА_11 , який від удару впав на землю та не зміг більше чинити опір. В цей час ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_11 лежить на землі та не має можливості рухатися, діючи із спільним умислом, стали наносити удари кулаками рук та ногами по різним частинам тіла останнього, після чого ОСОБА_8 , взявши в праву руку шматок тротуарної плитки та нею наніс два удари по голові ОСОБА_11 , після чого, разом із ОСОБА_9 , впевнившись у тому, що ОСОБА_11 знаходиться у безпорадному стані, залишивши останнього на вказаному місці направились до вище вказаного автомобіля.

06 лютого 2019 року приблизно о 01.20 годині ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись по вул. Технікумівській, 136 м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи із спільним умислом, підійшли до автомобіля марки «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_10 , де в салон автомобіля за кермо на крісло водія сів ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 сів на пасажирське крісло поблизу водія, після чого на вказаному автомобілі направилися по трасі Харьків Симферополь в напрямку м. Синельникове Дніпропетровської області.

Таким чином, ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 незаконно заволоділи транспортним засобом, залишивши місце вчинення злочину, розпорядившись майном ОСОБА_10 на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток останній.

06.02.2019 року слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом були внесені до ЄРДР за № 0000233 за ч. 3 ст. 289 КК України.

06.02.2019 року о 03.15 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.02.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке він вчинив відкрито в громадському місці шляхом нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, у зв`язку з чим ОСОБА_8 являється особою, небезпечною для суспільства та, усвідомлюючи міру покарання за вказаний злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тому існує необхідність запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_12 негативно характеризується за місцем навчання, мешкає в одному населеному пункті з потерпілим та свідками, є підстави вважати, що, знаходячись на свободі, останній матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, про що свідчить заява потерпілого ОСОБА_11 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_12 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просила застосувати її підзахисному ОСОБА_12 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вважає клопотання необґрунтованим, ризики, зазначені прокурором в судовому засідання, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні; підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, сприяє у проведенні досудового розслідування, навчається, має постійне місце мешкання, знаходиться на обліку лікаря фтизіатра, має батьків, що підтверджує міцні соціальні зв`язки. Крім того зазначила, що ОСОБА_12 визнав свою вину у вчиненні злочину, однак вважає, що дані дії її підзахисного було невірно кваліфіковано, внаслідок чого слід вважати даний злочин таким, що віднесено законом до категорії тяжких, а не особливо тяжких, тому вважає, що на теперішній час досудовим розслідуванням не доведена вина її підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та немає підстав вважати його небезпечним для суспільства.

Підозрюваний ОСОБА_12 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення 06.02.2019 року відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000233; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 ; протоколу впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 від 06.02.2019 року; протоколу огляду місця події від 06.02.2019 року, а саме ділянки місцевості поблизу магазину «Корал» перехрестя вулиць Підлісної та Технікумовської м. Новомосковська, а також ділянки місцевості по вул. Технікумівській, 136 м. Новомосковська з вилученням предмета, схожого на пістолет, та фрагмента тротуарної плитки; протоколу поверхневого огляду та особистого догляду ОСОБА_9 з вилученням предмета, схожого на пістолет, від 06.02.2019 року, складеного працівниками Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; протоколу поверхневого огляду та особистого догляду ОСОБА_8 з вилученням, а саме: 750 доларів США, 15 Евро, 349 гривень від 06.02.2019 року, складеного працівниками Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; протоколу огляду за участю ОСОБА_9 з вилученням автомобіля марки «FORD FIESTA», державний номер НОМЕР_1 синього кольору, який належить ОСОБА_10 , від 06.02.2019 року, складеного працівниками Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; акта судово-медичного обстеження потерпілого ОСОБА_11 від 06.02.2019 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого 06.02.2019 року о 03.15 годині затримано ОСОБА_12 .

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_12 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_12 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, який віднесено до категорії особливо тяжких, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Слідчому судді стороною захисту не було надано доказів того, що ОСОБА_12 має стійкі соціальні зв`язки, оскільки підозрюваний фактично проживає у м. Новомосковську, а його батьки в м. Синельникове Дніпропетровської області. Тому наявність у ОСОБА_12 батьків не може бути підставою для твердження про наявність таких зв`язків. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_12 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Що стосується наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає даний ризик не доведеним, оскільки наведений слідчим та прокурором у судовому засіданні аргумент щодо можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків не було доведено письмовими доказами. А щодо заяви потерпілого ОСОБА_11 , на яку посилається слідчий, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, докази винуватості особи у скоєнні злочину не підлягають дослідженню, а тому не можуть бути доказом наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_12 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Вирішуючи питання щодо твердження захисника ОСОБА_7 про наявність у ОСОБА_12 батьків, що вказує на його міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що вказане твердження не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки ні самим підозрюваним, ні його захисником не було надано слідчому судді будь-яких письмових доказів тому, що ОСОБА_12 проживає разом з батьками, тому дана обставина не доводить наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

Також слідчим суддею було проаналізовано твердження захисника про те, що підозрюваний знаходиться на обліку у лікаря фтизіатра. Отже, вказане твердження не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки ні самим підозрюваним ОСОБА_12 , ні його захисником ОСОБА_7 не було надано слідчому судді будь-яких медичних документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_12 хвороб. Крім того, не було також надано слідчому судді медичних висновків щодо неможливості знаходитися ОСОБА_12 в умовах ізоляції. Тому слідчим суддею твердження захисника не може бути прийнято до уваги під час вирішення питання щодо застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 повідомила слідчому судді про те, що вказане кримінальне правопорушення було невірно кваліфіковано органом досудового розслідування, отже кримінальне правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_12 , останній не вчиняв.

Відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому слідчий суддя вважає, що питання доведеності вини підозрюваного не відноситься до компетенції слідчого судді та не може впливати на вирішення питання щодо застосування до нього запобіжного заходу.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_12 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_12 найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_12 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 березня 2019 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1