ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/377/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа № 613/236/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000014 від 01.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженню № 0000014 від 01.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:000:0257, із земель сільсько-господарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Не погодившись з вказаним рішенням суду, прокурор Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 процесуальний керівник у кримінальному провадженні, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою накласти арешт на вказану земельну ділянку, яку ОСОБА_8 набув в результаті вчинення кримінального правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначив, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.10.2017 № 19793-СГ ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:0257, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району, Харківської області. Проте, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі- Реєстр), ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 13.01.2015 належить земельна ділянка, видана на підставі його заяви для особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0267, площею 0,51 га, яка розташована на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району, Харківської області. Відповідно до вимог ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі - 2 га. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 166 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Таким чином, вищевикладене свідчить, що ОСОБА_8 , всупереч вимогам Земельного кодексу України, шляхом обману заволодів земельною ділянкою, площею 2 га, яка розташована на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району, Харківської області (кадастровий номер :01:000:0257). Посилаючись на те, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0257, є речовим доказом у кримінальному провадженні та існує ризик її реалізації, прокурор з метою її збереження просить накласти арешт на вказану земельну ділянку.
Власник земельної ділянки, на яку прокурор просить накласти арешт, подав до суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу прокурора за його відсутності та вважає, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини та такий спір може бути вирішений виключно в цивільному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000014 від 01.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Слідчий за погодженням із прокурором звернулася до суду з клопотанням про арешт земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0257, із земель сільсько-господарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
В клопотанні про арешт земельної ділянки слідчий посилався на те, що земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0257 є речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути реалізована. Слідчий вказав, що відповідно до Розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області № 459 від 11.10.2011, ОСОБА_8 передано у власність на земельну ділянку площею 0,51 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району, Харківської області. Однак, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи умисел на отримання шахрайським шляхом земельної ділянки, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України про те, що громадяни України, зокрема, мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для веденні особистого селянського господарства - не більше 2 га; для ведення садівництва - не більше 0,12 га, знову звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про отримання безоплатно земельної ділянки. На підставі вищевказаної заяви, відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №19793-СГ від 18.10.2017 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:000:0257 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району, Харківської області.
Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання слідчого. Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що слідчим не з`ясована вартість майна, зазначеного у клопотанні, відсутні відомості про наявність цивільного позову, матеріали клопотання не містять інформації про пред`явлення ОСОБА_8 обґрунтованої підозри, слідчим не доведено необхідність такого арешту та ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися, оскільки він суперечить вимогам кримінально-процесуального закону.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення місцевого суду слідчим суддею наведені вимоги закону належним чином не дотримано.
З наданих суду матеріалів вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_8 розпорядженням голови Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 03.04.2009 року ОСОБА_8 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки. Розпорядженням голови Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області № 459 від 11.10.2011 року затверджено технічну документацію та передано громадянам, зокрема і ОСОБА_8 , у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Ульянівської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,51 га. Кадастровий номер цієї земельної ділянки :01:001:0267.
Відповідно до інформації з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_8 на праві приватної власності належить, окрім земельної ділянки площею 0,51 га, кадастровий номер :01:001:0267, земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер :01:000:0257, яка була передану ОСОБА_8 у власність для ведення особистого селянського господарства Наказом Головного управління Держегеокадастру у Харківській області № 19793-СГ від 18.10.2017 року.
Однак, відповідно до вимог ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі - 2 га. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 166 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.
Взане дає достатні підстави вважати, що земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер :01:000:0257, є предметом кримінального правопорушення, оскільки можливо була набута протиправним шляхом, та відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Враховуючи, що земельна ділянка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , що не виключає можливості її відчуження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведена необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку з метою її збереження та недопущення відчуження на час досудового розслідування та з`ясування обставин набуття її власність. Разом з цим, органом досудового розслідування не обґрунтовано необхідності у накладенні арешту на земельну ділянку шляхом заборони її використання, тому за наведених обставин судова колегія вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0257 шляхом заборони її відчуження.
При цьому, накладення арешту на майно з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, не вимагає обов`язкової наявності у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри чи цивільного позову. Арешт майна з вказаної підстави по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З огляду на наявність правової підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та доведеності ризиків, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого. Відповідно апеляційні вимоги прокурора Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98,170, 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2019 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою клопотання слідчого поліції про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0257, яка розташована за межами населених пунктів на території Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді