13.12.2018 Справа № 380/1695/18
Провадження по справі № 1-кс/380/422/18
У Х В А Л А
13 грудня 2018 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав скаргу, просить її задовольнити, вказавши на мотиви зазначені в скарзі.
Начальник СВ Тетіївського ВП Сквирського ВП НП в Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Розглянувши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , вважаю, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Після проведення ряду слідчих дій, 13.09.2018 року начальником СВ Тетіївського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження, в зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Із постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що 30.07.2013 року на підставі заяви ОСОБА_3 прокуратурою Тетіївського району Київської області розпочато кримінальне провадження за фактом підробки заповіту її батька ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В ході досудового розслідування не здобуто доказів вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, в зв`язку з чим встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Обґрунтовуючи дану постанову, слідчий посилається на показання потерпілої ОСОБА_3 , свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , висновок почеркознавчої експертизи № 9 від 27.12.2013 року, висновок почеркознавчої експертизи № 51 від 28.01.2014 року, висновок почеркознавчої експертизи № 242 від 21.03.2014 року, висновок експерта № 241 від 21.03.2014 року, рішення Тетіївського районного суду Київської області від 26.03.2014 року про визнання заповіту ОСОБА_6 , посвідченого 17.12.2003 року секретарем П?ятигірської сільської ради Тетіївського району недійсним, рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 24.04.2014 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 29.05.2014 року, висновок експерта № 691 від 20.08.2014 року, висновок експерта № 0975 від 23.10.2014 року, висновок експерта № 1071 від 19.01.2015 року, висновок експерта № 2736/2737/15-32 від 19.05.2015 року, рішення про закриття кримінального провадження від 17.07.2015 року, ухвалу слідчого судді Тетіївського районного суду від 03.08.2015 року, постанову про закриття кримінального провадження від 03.11.2016 року, ухвалу слідчого судді Тетіївського районного суду від 15.11.2016 року. Також зазначає, що підроблений заповіт не був використаний ОСОБА_8 для оформлення спадщини та визнаний рішенням суду недійсним, тобто не потягнув за собою жодних юридичних наслідків, запис акту про одруження створив юридичні наслідки лише для ОСОБА_8 та її покійного чоловіка, рішенням Тетіївського районного суду від 18.06.2015 року за позовом ОСОБА_3 запис акту про одруження № 11 від 20.11.1999 року визнано недійсним, а рішенням Тетіївського районного суду від 20.06.2017 року за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 8,4095 га, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , а тому на підставі вищевикладеного, слідчий прийшов до висновку про те, що в ході досудового розслідування не здобуто достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, вказує, що відповідно до ст.11 КПК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, а також враховуючи, що відповідно до рішення Тетіївського районного суду від 20.06.2017 року за ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно ОСОБА_6 , в зв?язку чим приходить до переконання про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та закриває кримінальне провадження.
Проте, із висновком слідчого про відсутність складу злочину в діях осіб, які підробили документи, погодитись не можна, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 284 КПК України , якщо в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, то підставами для закриття кримінального провадження відповідно є відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та коли набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Проте, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в рамках кримінального провадження неодноразово проводилися почеркознавчі експертизи, відповідно до висновку яких встановлено, що підпис у заповіті від 17.12.2003 року на спадкове майно ОСОБА_6 , підпис останнього у журналі вчинення нотаріальних дій за № 50 виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою, що стало підставою для ухвалення Тетіївським районним судом 28.03.2014 року рішення про визнання даного заповіту недійсним.
Не встановлення суб?єкта, який вчинив кримінальне правопорушення, не може свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення і бути належною підставою для закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Посилання органу досудового розслідування на норми ст. 11 КПК України є безпідставними та передчасними, оскільки рішення про визнання права власності за ОСОБА_3 в порядку спадкування переглядається в касаційному порядку та до закінчення касаційного провадження у справі зупиняє виконання рішення Тетіївського районного суду від 20.06.2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 10.08.2017 року та не дає можливості оформити право власності.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст.284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, вважаю, що слідчий, приймаючи рішення про закриття провадження кримінального провадження, не повно провів дослідження всіх обставин, на які посилається ОСОБА_3 в своїй скарзі, тому постанова про закриття кримінального провадження від 13.09.2018 року, винесена начальником СВ Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , підлягає скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.9,91,303-307 КПК України, суд
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .