В И Р О К
про продовження строку тримання
під вартою обвинуваченого та оголошення в справі перерви

30.01.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000565 від 11.10.2018, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про оголошення перерви у розгляді справи з метою забезпечення явки в судове засідання свідків, зміни обвинувачення.
Прокурор також заявив клопотання про потребу продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, наразі термін якого закінчується 07.01.2019, в ці строки розглянути справу з об`єктивних причин не представляється можливим, а попередньо визначені ризики, пов`язані із можливістю ОСОБА_3 перебуваючи на волі переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності, а також вчинити інший злочин, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином досі продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 з клопотаннями прокурора повністю погодились.
Вирішуючи клопотання прокурора відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою та оголошення перерви, суд враховує таке.
Раніше обраний відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 16.10.2018, та продовжений ухвалою цього ж суду 10.12.2018 запобіжний захід у виді тримання під вартою закінчується 07.02.2019, в межах якого відсутні об`єктивні можливості закінчення судового розгляду. Однак для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, цей захід підлягає продовженню. При цьому, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи (наявність обґрунтованої підозри на якій ґрунтується арешт), особу обвинуваченого ОСОБА_3 його зрілий вік, характер та обсяг висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 , досить вірогідно з урахуванням наведеного може:
- з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від суду, на користь цього свідчить те, що ОСОБА_3 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, відсутність стійких соціальних зв`язків, такі як сім`я чи робота. Відразу після вчинення злочину обвинувачений зник з місця події. Окрім цього, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 390 КК України, а саме самовільно залишив місце відбування покарання у виді обмеження волі;
- незаконно впливати на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. На користь цього свідчить те, що ОСОБА_3 особисто знайомий із свідком ОСОБА_7 , тому матиме можливість здійснювати на нього відповідний вплив;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 раніше 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, всі судимості по вказаним злочинам не погашені. Обвинувачений раніше двічі звільнявся від покарання умовно-достроково, однак знову вчини навмисний злочин;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений не має постійного місця роботи, родини та утриманців, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, іншого постійного місця проживання не має, зловживає спиртним напоями, та немає ніяких перепон щодо вчинення злочинів.
За таких обставин суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останніми процесуальних обов`язків, а тому визначає, що застосування запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 30.03.2019 включно.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою, суд вважає, що такий винятковий захід в цьому випадку є виправданим, оскільки в наявності більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинувачених від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Як альтернативу тримання під вартою, визначений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2018 розмір застави 32000 грн., та уразі її внесення обов`язки, слід залишити без змін.
Для забезпечення явки усіх учасників судового провадження у справі слід оголосити перерву.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 177-183 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, тобто до 30 березня 2019 року включно.
Як альтернативу тримання під вартою, визначений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2018 розмір застави 32000 грн., та уразі її внесення обов`язки, слід залишити без змін.
В справі оголосити перерву. Чергове судове засідання призначити на 8 лютого 2019 року о 11:00 год. в залі судових засідань №2 Жмеринського міськрайонного суду.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1