ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 165/506/17

провадження № 51-7652 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Тернополя, який мешкає за
адресою:

АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених частинами 2, 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року, ОСОБА_7 засуджено за:
- ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
- 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,
- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні ним злочинів за таких обставин.
Так, ОСОБА_7 у період з 04 по 11 грудня 2016 року, знаходячись на дачному масиві «Мічурінець» у м. Нововолинськ Волинської області, незаконно проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав вживані речі, що належать ОСОБА_8 , заподіявши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1 244 грн.
Крім того, в період з 09 по 13 грудня 2016 року ОСОБА_7 , знаходячись на дачному масиві «Мічурінець» у м. Нововолинськ Волинської області, незаконно проник до підсобного приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав вживані речі, що належать ОСОБА_9 , заподіявши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 535 грн.
Крім того, 18 грудня 2016 року ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Луцькій, 25 у м. Нововолинськ Волинської області, повторно, таємно викрав з неохоронюваної території ВАТ «Оснастка» металеві двері, заподіявши вказаному товариству майнової шкоди на суму 1 212 грн 50 коп.
Крім того, 26 лютого 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись на 15 мікрорайоні в м. Нововолинськ Волинської області, незаконно проник до індивідуального підвального приміщення № 40 будинку АДРЕСА_4 , звідки намагався повторно, таємно викрасти вживані речі, що належать ОСОБА_10 , загальною вартістю 5 501 грн, проте не зміг довести свій умисел до кінця з причини, що не залежала від його волі, оскільки був виявлений потерпілим.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, просить змінити судові рішення через неправильне застосування норм закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, не врахувавши вимоги ч. 2 ст. 5 КК України та в порушення ст. 72 КК України, неправильно зарахував до строку покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечував проти касаційної скарги, просив залишити її без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Положенням ст. 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за частинами 2, 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України в касаційному порядку не оспорюються.

Щодо наведених у касаційній скарзі доводів захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 5 ст. 72 КК України, то вони заслуговують на увагу.

Як убачається з вироку суду, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, зараховуючи до строку покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, не врахував положень ч. 2 ст. 4, частин 1, 2 ст. 5 КК України та не застосував закон України про кримінальну відповідальність ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив злочин до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні вказаної норми закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 2 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК України.
Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31 кс 18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
З огляду на вищевикладене судові рішення в цій частині підлягають зміні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 19 квітня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3