Дата документу 07.05.2019 Справа № 554/2953/18
Провадження № 1кп/554/154/2019
У Х В А Л А

07 травня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 про визнання доказу недопустимим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових рознлідувань за № 0002548 від 14.09.2015 року,-

у с т а н о в и в:

12.02.2019 року захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про визнання недопустимим висновку судової інженерно технічної у галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності експертизи № 2498, складеного 31.10.2016 року, оскільки він являється доказом, отриманим з показань свідка, який був надалі визнаний підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, зокрема обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час досудового розслідування допитувалися не менше трьох разів як свідки. Окрім того, вихідні дані та обставини досліджуваного випадку взяті експертом із постанови слідчого про призначення експертизи від 24.02.2016 року, в якій відтворено показання свідків, зокрема і ОСОБА_8 . У висновку не зазначено у чому полягає метод інформаційного моделювання та порівняльного аналізу і чи має він науково доведену ефективність для використання його при дослідженні причин та наслідків порушень вимог охорони праці. Експертне дослідження було зведено лише до оцінки показань свідків, які експерт за замовченням сприйняв за достовірні, тим самим не використав наукові, технічні або інші спеціальні знання, а вдався до оцінки доказів, в даному випадку показань свідків.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 покладалися на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання за безпідставністю.

Підстави для визнання доказів недопустимими зазначені в ст. 87 КПК України.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Так, жоден доказ обвинувачення чи захисту не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, в тому числі і висновки експертів, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі,
Доказ, який захисник просить визнати очевидно недопустимим, може бути визнаний недопустимим під час ухвалення остаточного рішення суду в нарадчій кімнаті за наслідками розгляду даного кримінального провадження шляхом дослідження всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.
Очевидної недопустимості цього доказу на цій стадії судового провадження без дослідження його взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про його недопустимість.
Окрім цього, вказаний доказ вже досліджений у судовому засіданні.
Згідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Таким чином, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання доказу недопустимим слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 84-94, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 про визнання доказу недопустимим -відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1