Провадження №: 1-кп/752/1523/18
У Х В А Л А

16.11.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 152 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що він має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також впливати на свідків та неповнолітню потерпілу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 запепречував проти клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів вини його підзахисного у вчиненому, а також відсутність ризиків у даному кримінальному провадженні, тому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, крім того, зазначив, що його стан здоров`я унеможливлює його подальше перебування під вартою в умовах слідчого ізолятора.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, про те, що у даному кримінальному провадженні відсутні належні та допустимі докази вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вказане питання щодо наявності або відсутності доказів, які б стверджували вину або невинуватість особи у вчиненому, вирішуються судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Крім того, стороною захисту не надано у розпорядження суду будь-яких доказів, які б стверджували незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який би унеможливлював його перебування під вартою.

Разом з тим, суд не приймає до уваги і доводи сторони обвинувачення, зокрема, щодо наявності у даному кримінальному провадженні ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, оскільки у розпорядження суду не надано будь-яких доказів на ствердження наявності саме таких ризиків, які б були підставою продовження такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , крім того, на даний час триває судовий розгляд кримінального провадження, в ході якого було допитано потерпілу та свідків, а тому суд надходить до висновку про те, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора на даний час мінімізовані настільки, що не виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні «Корнійчук проти України» № 10042/11 від 30.04.2018 року зазначено, що до обґрунтувань, які вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту особи, яка утримується під вартою, однак в ході розгляду клопотання таких обставин встановлено не було.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 3 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, однак суд, виходячи з принципів поваги до особистості та презумпції невинуватості, та відсутності справжнього суспільного інтересу і те, що ризики, встановлені ст. 177 КПК України, мінімізовані настільки, що необхідності у продовженні ОСОБА_7 такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою, немає, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 350 КПК України відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу тримання під вартою та обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною останньому цілодобово залишати місце свого проживання із одночасним покладенням на нього обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 п. п. 1, 2, 3, 8, 9 КПК України, а саме прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, здати суду у разі наявності паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 202, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника державного обвинувачення прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Заборонити ОСОБА_7 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати суду у разі наявності паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ст. 181 ч. 5 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронний засіб контролю у разі його застосування.

Визначити дію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 14.01.2019 року включно.

Згідно ст. 181 ч. 3 КПК України направити копію ухвали для виконання до Берегівського районного відділу Національної поліції в Закарпатській області.

Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України зобов`язати Берегівський районний відділ Національної поліції в Закарпатській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_7 , про що повідомити Голосіївський районний суд міста Києва.

Контроль за виконанням ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт покласти на прокурора прокуратури міста Києва, який безпосередньо підтримує державне обвинувачення у суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3