ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/560/19 Справа № 172/1469/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Чкалове Приазовського району Запорізької області, має середню освіту, не працює, на утриманні нікого не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої:
- 12.11.2012 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;
- 27.12.2013 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Васильківського районного суду звільнення від відбування покарання скасовано та направлено засуджену для відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
- 10.10.2017 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою суду від 03.05.2018 року звільнення від відбування покарання скасовано та направлено засуджену для відбуття покарання у вигляді 2 років позбавлення волі,
- 01.10.2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
секретаря - ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднано невідбуте покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 , проживаючи в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_2 , 23.11.2017 року близько 18.00 год. шляхом вільного доступу, маючи намір, спрямований на умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, повторно, з шафи в спальній кімнаті таємно викрала золоту печатку 585-ї проби, розміром 19,5 мм, вагою 2,87 гр., вартістю 2557,17 грн., срібний браслет 525 проби, вагою 6,59 гр., розміром 21,5 см вартістю 448,38 грн., срібний ланцюг 925 проби, вагою 14,2 гр., вартістю 966,17 грн., які належать ОСОБА_8 .
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3971,72 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 , 06.12.2017 року близько 22.00 год., маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , будучи впевненою в тому, що останнього немає вдома, прийшла до його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через хвіртку з боку городу зайшла на територію садиби. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів з-під навісу таємно, повторно викрала велосипед марки «Україна», вартістю 1390 грн.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1390 грн.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір спрямований на викрадення майна ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , 06.12.2017 року близько 22.30 год., знаючи що ОСОБА_8 немає вдома, повернулася до його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через хвіртку з боку городу зайшла на територію садиби. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з вольєра таємно, повторно викрала 4 (чотири) білі качки породи «Мулард» вагою по 2,5 кг. кожна, вартістю 115 грн/шт.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку, на суму 460 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 , 09.12.2017 року близько 22.00 год., маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , будучи впевненою в тому, що того немає вдома, прийшла до його домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через хвіртку з боку городу зайшла на територію садиби. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з вольєра таємно, повторно викрала 5 білих качок породи «Мулард» вагою по 2,5 кг кожна, вартістю 115 грн/шт.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 575 грн.
Крім того, 29.01.2018 року близько 15:00 годин до ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 прийшов у гості ОСОБА_10 та приніс з собою обігрівач марки «Сатурн», який він придбав напередодні у ОСОБА_11 з коробкою та документами за грошові кошти в сумі 300 гривень.

Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 помітила, що ОСОБА_10 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і за нею ніхто не спостерігає. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір на викрадення чужого майна, а саме теплового обігрівача марки «Сатурн», який належить ОСОБА_10 30.01.2018 близько 06.00 години шляхом вільного доступу, маючи намір, спрямований на умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, діючи з корисливих мотивів, з коридору будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 викрала обігрівач марки «Сатурн», який належить гр. ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 263,19 грн.
Крім цього, 07.02.2018 близько 11:00 години до ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 прийшов у гості ОСОБА_12 , який мав при собі грошові кошти в сумі 2000 грн., з яких 400 грн. він витратив на продукти харчування та спиртні напої, що спільно вживав з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .
Після вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір спрямований на повторне таємне викрадення грошових коштів належних ОСОБА_13 .
Реалізовуючи свій злочинний намір 07.02.2018 року близько 16.30 год., ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), будучи обізнаною, що її дії носять злочинний характер, впевнившись в тому, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрала грошові кошти в сумі 1600 грн., що належать ОСОБА_12 , чим спричинила потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції призначаючи покарання за сукупністю злочинів, фактично застосував принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком, який передбачений ст. 71 КК України та застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків.
Заслухавши прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляції прокурора, просив змінити вирок, обвинуваченого, який не заперечував проти зміни вироку в цій частині, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, у тому числі і вид та розмір призначеного остаточного покарання, прокурором не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, з посиланням на те, що при призначенні покарання суд застосував фактично принцип часткового приєднання покарання за вироками, передбачений ч. 1 ст. 71 КК України, замість за сукупністю злочинів, передбачений ч. 4 ст. 70 КК України, колегія суддів, вважає їх слушними.

Так, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За вироком при призначенні покарання, суд правильно застосував ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки злочин за цим вироком обвинувачена ОСОБА_5 вчинив до ухвалення відносно нього вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року.

Натомість при складанні покарань за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, помилково зазначив фактично принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком, який передбачений ст. 71 КК України та застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків.

Отже, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів помилково фактично зазначено принцип часткового приєднання покарання не у відповідності положенням ч.4 ст. 70 КК України.
Тому відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, вказане є підставою для зміни судового рішення згідно ст. 408 КПК України, оскільки внесення таких змін до вироку не погіршує становище обвинуваченого, і усунення даного недоліку не потребує скасування вироку в цій частині.
Враховуючи наведене, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про необхідність внесення зазначених вище змін до вироку в частині призначення покарання, то апеляційна скарга прокурора з цих підстав підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.
Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2018 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді: