Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/797/2018 Справа № 641/7949/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002326 від 12 жовтня 2018 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, а саме 29.04.2009 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.02.2014 по УДЗ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 02.10.2018, в період часу з 09:00 до 11:00, знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , де він мешкав з ОСОБА_4 , користуючись злочинним наміром спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, зайшов до кімнати ОСОБА_4 , де зі шкатулки в шафі взяв та склав у свій полімерний пакет, належні останній золоті прикраси, а саме: золоту каблучку, 585 проби, вагою 4,49 грамів, вартістю 2749 гривень 76 копійок; золоту каблучку 585 проби, вагою 2,79 грамів вартістю 1708 гривень 65 копійок; золоту каблучку 585 проби, вагою 1,78 грамів, вартістю 1090 гривень 10 копійок; золоту каблучку 585 проби, вагою 1,55 грамів, вартістю 949 гривень 25 копійок; сережки золоті, 585 проби, вагою 0,78 грамів, вартістю 477 гривень 68 копійок; хрестик золотий, 585 проби, вагою 0,92 грами, вартістю 563 гривні 42 копійки; золотий ланцюг, 585 проби, вагою 1,86 грамів, вартістю 1139 гривень 10 копійок; золотий ланцюг з золотим кулоном, 585 проби, вагою 4,76 грамів, вартістю 2915 гривень 11 копійок, тобто незаконно заволодів вказаним майном.

Після цього ОСОБА_5 , разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 11593 гривні 67 копійок.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно 02.10.2018 приблизно о 10:00, він, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 де викрав золоті прикраси які належать ОСОБА_4 , а саме: чотири золотих каблучок, золоті сережки, золотий хрестик, золотий ланцюг та золотий ланцюг з золотим кулоном. Після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила факт крадіжки її майна ОСОБА_5 , та пояснила, що спричинену шкоду їй було відшкодовано в повному обсязі, претензій до ОСОБА_5 вона не має, вона його пробачила та на даний час вони мешкають однією сім`єю, просить не позбавляти його волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання по справі відсутні.

Суд також враховує досудову доповідь, яка надана Слобідським районним відділом ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої виправлення ОСОБА_5 можливо без відбування покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі з покладанням на останнього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи дані про його особу, характеристику обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, відшкодування завданої шкоди та думку потерпілої, яка не наполягає на покаранні у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 4012 від 26.10.2018 та № 4013 від 25.10.2018 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 715,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 715, 00 грн. (сімсот п`ятнадцять грн. 00 коп.).

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту № МО-000000379/К від 02.10.2018, договір 736-18024300 від 07.10.2018, договір 736-18024280 від 07.10.2018, договір 736-18024279 від 07.10.2018, договір 1,2 № 096181446 від 02.10.2018, договір 1,2 № 096181444 від 02.10.2018, договір 1,2 № 096181445 від 02.10.2018 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1