КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002211 від 09 травня 2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурси, Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року,

за участю сторін у кримінальному провадженні:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Сквирського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та даним вироком остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волістроком на 4 (чоти) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено обчислювати з 19 вересня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Вирішено питання речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 5113 грн. 18 коп. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, пом`якшивши йому покарання, призначене судом першої інстанції.
На обґрунтування доводів щодо суворості покарання посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував те, що він щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю злочинів.
Окрім того обвинувачений звертає увагу на незадовільний стан здоров`я та важкі захворювання, а також зазначає, що працевлаштувався в СІЗО та прагне застосування щодо нього в майбутньому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

У судове засідання потерпілі не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд за їх відсутності.

Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Як установлено судом, ОСОБА_5 маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини за такихобставин.

05 листопада 2017 року, близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_5 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_3 та перелізши через паркан проник на його територію. Перебуваючи біля недобудованого господарського приміщення, яке знаходиться на території домоволодіння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав алюмінієву драбину довжиною 2 м., вартістю 1047 гривень.
У подальшому, після вчинення злочину, ОСОБА_5 з місця його вчинення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1047 гривень.
24 грудня 2017 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_4 та перелізши паркан проник на його територію. Перебуваючи біля вхідних дверей вказаного будинку, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно проник до вказаного будинку шляхом відчинення дерев`яного вікна, звідки вчинив крадіжку майна, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3293 гривень 01 копійка.
11 лютого 2018 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_5 та вільно зайшов на територію вказаного домоволодіння через відсутність паркану. Перебуваючи біля металопластикового вікна вказаного будинку, ОСОБА_5 , використовуючи частину плоскої арматури, проник всередину будинку, звідки викрав майно, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 3881 гривень 60 копійок.
15 лютого 2018 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_6 та перелізши паркан проник на територію вказаного домоволодіння, та використовуючи частину плоскої арматури, проник всерединугосподарського приміщення звідки таємно викрав майно, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 2559 гривень 09 копійок.

18 лютого 2018 року, близько 01 год. 45 хв., ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_5 та вільно зайшов на територію вказаного домоволодіння через відсутність паркану. Перебуваючи біля метало пластикового вікна вказаного будинку, ОСОБА_5 , використовуючи частину плоскої арматури, проник всередину будинку, звідки таємно викрав майно, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 269 гривень 47 копійок.
20 березня 2018 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_5 та пролізши під воротами паркану проник на територію вказаного домоволодіння. Перебуваючи біля метало пластикового вікна вказаного будинку, ОСОБА_5 , використовуючи частину плоскої арматури, проник всередину будинку, звідки таємно викрав майно, чим заподіяв потерплій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1586 гривень 37 копійок.
01 травня 2018 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_5 та перелізши паркан проник на територію вказаного домоволодіння. Перебуваючи біля металопластикового вікна вказаного будинку, ОСОБА_5 , використовуючи частину плоскої арматури, проник всередину будинку, звідки таємно викрав майно, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 950 гривень.

08 травня 2018 року, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до будинку АДРЕСА_7 та скориставшись відсутністю частини огорожі, проник на територію вказаного домоволодіння. Перебуваючи біля металопластикового вікна будинку, ОСОБА_5 , використовуючи частину арматури, проник всередину будинку, звідки таємно викрав з однієї з кімнат будинку - болгарку марки «Makita szlifierka katowa 230» вартістю 3561 гривень 18 копійок та шуруповерт марки «WORCRAFT 20V» вартістю 550 гривень.
У подальшому, після вчинення злочину, ОСОБА_5 з місця його вчинення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 09 травня 2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знову прийшов до будинку АДРЕСА_7 та скориставши відсутністю частини огорожі, проник на територію вказаного домоволодіння. Скориставшись тим, що вхідні двері до будинку були незамкнені, ОСОБА_5 проник всередину будинку, та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5663 грн 18 коп.

23 травня 2018 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_4 , переліз через паркан вказаного домоволодіння та проник на його територію, де використовуючи металевий прут проник всередину вказаного підсобного приміщення, звідки таємно викрав майно, заподіявши потерпілій ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 2285 грн. 50 коп.
22 серпня 2018 року близько 01 години, ОСОБА_5 , зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_8 , де за допомогою викрутки пошкодив навісний замок та проник до сарайного приміщення, звідки таємно викрав майно, спричинивши потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 1994 гривень 41 копійок та потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 4699 гривень 06 копійок.
12 вересня 2018 року близько 03 години ОСОБА_5 , зайшов на подвір`я будинку, яке розташоване АДРЕСА_5 та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до будинку, що належить ОСОБА_17 , звідки таємно викрав майно, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5135 гривень 91 копійок.
15 вересня 2018 року близько 02 години ОСОБА_5 , зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_4 та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до будинку, звідки таємно викрав майно, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 5393 гривень 98 копійок.
16 вересня 2018 року близько 02 години ОСОБА_5 прийшов на подвір`я будинку АДРЕСА_9 , де користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до сарайного приміщення, звідки таємно викрав майно, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 565 гривень 88 копійок.
19 вересня 2018 року близько 03 години ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_10 , та перелізши через паркан проник на його територію, де користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до гаражного приміщення,звідки таємно викрав майно, спричинивши потерпілій ОСОБА_20 шкоди на загальну суму 4050 гривень.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка вважає вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчинене повторно, за ч.3 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не заперечувалися також і обвинуваченим, досліджувалися судом за його згодою та згодою інших учасників судового процесу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння ОСОБА_5 та іншими учасниками кримінального провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Будь-яких заперечень щодо правильності встановлення такого порядку розгляду справи судом першої інстанції не надано і у суді апеляційної інстанції, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст. 404 КПК Українине є предметом апеляційного розгляду.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про суворість призначеного йому покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Судом першої інстанції при призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем фактичного проживання, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, частково відшкодував матеріальні збитки потерпілим, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Отже, враховуючи принципи індивідуалізації, співмірності заходу примусу характеру вчинених дій та конкретні обставини справи, призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Отже, вирок суду відносно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання у виді позбавлення волі є законним і обґрунтованим, тому підстав для скасування вироку в частині призначення покарання немає.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи.»
Враховуючи наведене, кількість епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, вчинених обвинуваченим, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення не став, підстав для пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому, колегія суддів, не убачає.
Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченим обставини враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання у повному обсязі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо незадовільного стану здоров`я, наявності у нього тяжких захворювань, а також його працевлаштування в СІЗО не підтверджені жодними доказами.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не убачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки мета покарання у такому випадку не буде досягнута.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3