Справа № 559/2816/18
Номер провадження 1-кс/559/857/2018
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
"18" грудня 2018 р. місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001033 від 16 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною йому цілодобово залишати місце проживання, -
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6

слідчого ініціатора клопотання ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
18.12.2018 слідчий СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з погодженим прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене 16 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Встановлено, що вироком Дубенського міськрайонного су ду від 10.05.2018, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік.

Так, ОСОБА_4 будучи засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , на початку жовтня 2018 року (точної дати слідством не встановлено), близько 19 години, перебуваючи по АДРЕСА_2 , де керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна, вирішив проникнути до будинку АДРЕСА_3 по вище вказаній вулиці.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , на початку жовтня 2018 року (точної дати слідством не встановлено), близько 19 години, скориставшись відсутністю нагляду за його діями зі сторони власника та інших сторонніх осіб, демонтував віконне скло, та проник в середину не житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , та пройшовши до коридору, звідки здійснив крадіжку майна.

Внаслідок своїх злочинних дій, ОСОБА_4 , завдав потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 502 гривні 27 копійок.

05.12.2018 ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_7 ; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події на території господарства ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події на території господарства ОСОБА_8 , та протоколом огляду місця події на території господарства ОСОБА_10 , під час проведення яких було вилучено викрадене майно; протоколом огляду предметів за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала викрадені в неї металеві вироби.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного, корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

ОСОБА_4 будучи засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий корисливий злочин. Цим самим слідчий вважає, що у даному випадку обрана ОСОБА_4 лінія поведінки вказує на те, що останній може продовжити свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання процесуальних обов`язків та недопущення вчинення підозрюваним ОСОБА_4 ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 ч.1 ст.177 КПК України, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, його існування підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. До того, ж ОСОБА_4 вчинив злочин в період іспитового строку, за вчинення якого до останнього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі.

п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 будучи засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову, в період іспитового строку вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, дітей або інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, що є однією із причин спонукання його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти кримінально карані діяння, що дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_4 корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує застосування до нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосовувати до нього цілодобовий домашній арешт, оскільки йому потрібно заробляти гроші на прожиття, просив застосувати до нього домашній арешт в нічну пору доби.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, просив застосувати до останнього домашній арешт в нічну пору доби.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відповідає вимогам КПК України, його копію підозрюваний ОСОБА_4 отримав завчасно, а саме, 17.12.2018 о 18 год. 50 хв.
В судовому засіданні встановлено, що в СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене 16 жовтня 2018 року до ЄРДР за №0001033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Погоджене прокурором повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, було складено та вручено ОСОБА_4 слідчим 05.12.2018.
Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Наведене підтверджується: показами потерпілої ОСОБА_7 ; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події на території господарства ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події на території господарства ОСОБА_8 , та протоколом огляду місця події на території господарства ОСОБА_10 , під час проведення яких було вилучено викрадене майно; протоколом огляду предметів за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала викрадені в неї металеві вироби.

Відповідно до вимог ч.1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею було встановлено, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор. При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий та прокурор довели обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак вважаю за доцільне, можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід, а саме: домашній арешт, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Покладення заборони підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло цілодобово, без врахування тієї обставини, що він підробляє неофіційно, може призвести до необґрунтованого обмеження свободи та права вільного пересування особи, та позбавити його отримання засобів для існування, коштів для придбання їжі, одягу, взуття тощо, що може сприяти вчиненню ним нових корисливих злочинів проти власності.
Якщо підозрюваному ОСОБА_4 буде заборонено залишати житло цілодобово, то, відповідно, він не зможе працювати, отримувати кошти за свою працю, залишаючись працездатною особою, позбавиться джерела доходів.
Отже, вважаю, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Таким чином, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати двох місяців, що обраховується з дня повідомлення особі про підозру.
Керуючись ст.ст. 177,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001033 від 16 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною йому цілодобово залишати місце проживання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати своє місце проживання (АДРЕСА_1 ) в період часу з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- заборонити відвідувати бари, кафе, ресторани, інші місця, де продаються спиртні напої на розлив;;
Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 05 лютого 2019 року.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу передати на виконання Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

«18» грудня 2018 року - ухвалу отримав
роз`яснено обов`язки покладені судом
та наслідки їх невиконання _______ ОСОБА_4

«18» грудня 2018 року - ухвалу отримав _______ ОСОБА_6 .