справа №176/943/19
провадження №1-кс/176/287/19
УХВАЛА
Іменем України

23 квітня 2019 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою технічною освітою, пенсіонера, неодруженого, не маючого на утримані неповнолітніх дітей, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 .

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 14 квітня 2019 року о 18 годині 00 хвилин, знаходився за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху в Жовтоводському ВП ГУНП в Дніпропетровській області, діючи умисно, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку страху у населення, порушить громадську безпеку та дезорганізує діяльність Жовтоводського ВП ГУНП в області, з належного йому мобільного телефону марки «Nokia-1200», ІМЕI: НОМЕР_1 SIM-карткою мобільного оператора «Vodafone» (номер НОМЕР_2 ), зателефонував на спеціальну лінію «102» до відділу служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області. В ході розмови, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, повідомив про підготовку вибуху у Жовтоводському ВП ГУНП в області, тим самим здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

В результаті умисного завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_6 про підготовку вибуху на території Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для відвернення можливої загрози вибуху, евакуації населення та працівників, було залучено особовий склад Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та вибухотехнічного управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Таким чином, ОСОБА_6 створив умови, які потягли за собою загрозу загибелі людей, настання інших тяжких наслідків, а саме: створення обстановки загального страху, порушення спокою населення та громадської безпеки, внаслідок чого було дезорганізовано роботу Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

14 квітня 2019 року з 21 години 20 хвилин до 22 години 00 хвилин перевіркою вибухотехнічного управління ГУНП в Дніпропетровській області вибухонебезпечних предметів на території Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не виявлено (акт №58 від 14 квітня 2019 року).

За вказаним фактом 14 квітня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 259 КК України.

15 квітня 2019 року у кримінальному провадженні №0000272 від 14 квітня 2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено пре підозру, за фактом завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідкам, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Будучи допитаним у якості підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, ОСОБА_6 свою провину визнав повністю та добровільно надав свідчення з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , що мало місце 14 квітня 2019 року о 18 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Із протоколу огляду місця події від 14 квітня 2019 року вбачається, що в період з 20 год. 10 хв. по 21 год. 10 хв. на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 було оглянуто мобільний телефон марки «Nokia 1200», ІМЕІ: НОМЕР_1 із SIM-карткою мобільного оператора «Vodafone» (номер НОМЕР_2 ), який добровільно для огляду надав ОСОБА_6 . Під час перевірки історії викликів вихідних дзвінків було встановлено, що з вищевказаного мобільного телефону 14 квітня 2019 року було здійснено три виклики на лінію «102», а саме о 18 годині 00 хвилин, о 18 годині 17 хвилин та о 18 годині 26 хвилин.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 14 квітня 2019 року, остання пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_6 та те, що останній веде аморальний спосіб життя та систематично вживає алкогольні напої.
Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 14 квітня 2019 року, останній пояснив, що в являється сусідом ОСОБА_6 та те, що останній систематично вживає алкоголь напої після чого починає нецензурно висловлюватись.
Встановлено, що ОСОБА_6 на обліках у лікаря-нарколога та у лікар психіатра не перебуває, слух та зір в нормальному стані, черепно-мозкових травм не має, дійсність сприймає адекватно та повністю відповідає за свої дії та вчинки.
Слідчий вважає, що оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, за місцем проживав характеризується посередньо, повагою у суспільстві не користується, відповідальне соціальне становище у ньому не займає, не одружений, не має міцні соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати постійного місце мешкання та не покидати межі м. Жовті Води або території України, є всі підстави вважати, що з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України.
Зважаючи на характер злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від двох до шести років, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , що посягає на громадську безпеку, більш м`який запобіжний захід, аніж домашній арешт не здатен запобігти наявним ризикам, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Сторона захисту просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Підозрюваний також зазначав на визнанні своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому за провину.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідкам, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні, крім його пояснень наданих у судовому засіданні, також підтверджується:

- копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;
- копією акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів №58 від 14 квітня 2019 року;
- копією протоколу огляду місця події від 14 квітня 2019 року.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів слідчого, прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

Слідчий суддя вважає недоведеними та здебільшого абстрактним, як на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, посилання слідчого на відсутність офіційного працевлаштування та характеристику за місцем проживання ОСОБА_6 .

Слідчому слід було звернути увагу на те, що ОСОБА_6 є пенсіонером та отримує щомісячно пенсію за місцем проживання.

Крім того, слідчим не додано до клопотання жодної характеристики ОСОБА_6 .

Разом з тим, врахувавши дійсні обставини справи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, за показами свідків зловживає спиртними напоями, суд загалом погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, зазначений вище ризик є мінімальним.

У зв`язку з зазначеним, слідчий суддя не вважає, що лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатен запобігти вказаному ризику.
Так, за змістом ч. 3 ст. 176 КПК, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, з метою не допущення мінімального ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000272, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 21 червня 2019 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста Жовті Води Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відвідувати розважальні заклади (нічні клуби, кафе, бари, паби, ресторани тощо), де відбувається реалізація спиртних напоїв.

Попередити ОСОБА_6 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1