Справа № 206/3940/18
Провадження № 1-кп/206/61/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2019 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000606 від 05 червня 2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого неповну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 24.12.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до 100 годин громадських робіт;
- 02.06.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 2 місяців 12 днів обмеження волі,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову повторно вчинив умисний корисний злочин за наступних обставин.

Так, 26.05.2018, о 20 годині 38 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину № 32 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, 9, звернув свою увагу на неналежну пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, а саме двох пляшок 4-х зіркового коньяку «Ужгород Закарпатський».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, ОСОБА_3 , 26.05.2018, о 20 годині 38 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину № 32 ТОВ «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, 9, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до полиць, на яких розміщена алкогольна продукція, з яких взяв дві пляшки 4-х зіркового коньяку «Ужгород Закарпатський» та сховав їх під одягнену на ньому куртку червоного кольору, з нанесеним на ній принтом в області грудей з числом «5».

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, вчиняючи корисливий злочин повторно, утримуючи своєю лівою рукою дві пляшки коньяку під курткою, одягнутою на ньому, пройшов до виходу з магазину через його вхідний турнікет, минаючи касову зону та не розраховуючись за викрадений ним товар, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1773/18 від 13.06.2018, ОСОБА_3 , спричинив ТОВ «ТРАШ» майнову шкоду на загальному суму 326,20 гривень (триста двадцять шість гривень двадцять копійок).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачення визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, які вказані у обвинувальному акті.
Суду пояснив, що 26.05.2018, приблизно о 20 годині 40 хвилин, знаходився у приміщенні торгівельної зали магазину «ТРАШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, 9, де взяв з полиць дві пляшки коньяку та сховав їх під одягнену на ньому куртку. Після вийшов з магазину через турнікет, минаючи касу. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Окрім, того обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається.
Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що він працює заступником керівника служби охорони магазину ТОВ «ТРАШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Буковинська, 9. Так, 26.05.2018, очевидцем вказаної події не був, зі слів керівника служби охорони магазину ТОВ «ТРАШ» йому стало відомо про те що, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв крадіжку двох пляшок коняку «Ужгород Закарпатський». Заявлено цивільний позов на стягнення матеріального збитку в розмірі 326,20 гивень з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Окрім, того підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За вказаних обставин, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та представника потерпілого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п.43-44), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.58), офіційно не працевлаштованого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи викладене, приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства з призначенням обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України ще можливо без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік із застосуванням вимог ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні доведена та не оспорюється сторонами наявність майнової шкоди, а тому позовні вимоги преставника потерпілого підлягають задоволенню в повному обсязі у сумі 326,20 гривень (триста двадцять шість гривень двадцять копійок).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під №0000606, не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.50,65,66,67, 75, 76, 100, 124 КК України, ст. 342-380 КПК України, 1166 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ТРАШ» (р/р НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК» Дніпро, МФО 307123 ТОВ «ТРАНШ», ), суму 326,20 гривень (триста двадцять шість гривень двадцять копійок) на рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь судового експерта ОСОБА_6 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1773/18 від 13.06.2018 у сумі 300 гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі: диск лазерних систем зчитування інформації з написами на ньому Verbation CD-R compact disc Recordable 52 X speed vitesse 700 MB 80 min, помаранчевого кольору, на якому зберігаються п`ять файлів з відеозаписами: ch06-3825; ch-3827; ch-3820; ch-3846; ch-3834, який визнано речовим доказам відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 12.06.2018 (т.1 а.п. 27) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000606.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1