ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3116/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/22/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Крадіжка
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Набережні Човни, Татарстан, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12.06.2017 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяць позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (по епізоду крадіжки у вересні 2014 року) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України (по епізодам крадіжок у вересні, жовтні, листопаді 2014 року та квітні 2015 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

визнано винним у вчиненні злочину, передбачених ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду крадіжки 20 травня 2015 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України ( по епізодам крадіжок у травні 2015 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.4 ст. 71 КК України з урахуванням вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 12 червня 2017 року, за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 року» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 в період часу з початку вересня 2014 року по 20 травня 2015 року вчинив 17 епізодів крадіжок, чим завдав потерпілим матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання :

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі,

за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - у виді 3років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 12.06.2017 р. та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 року» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом двічі призначено покарання за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, крім того двічі застосовані положення ч.4 ст. 70 КК України. При цьому остаточне покарання за ч.1 ст. 70 КК України суд не призначав.

Таким чином, на думку апелянта, судом було порушено порядок призначення покарання неправильно застосовано положення ст. ст. 70, 71 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та враховано, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем помешкання характеризується посередньо, має середню освіту, не працює, раніше судимий 12.06.2017 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяць позбавлення волі, на обліку лікаря нарколога не перебуває, на обліку лікаря психіатра перебуває з 04.07.2012 року з діагнозом змішаний тривожно-депресивний розлад .

Обставинами, що пом`якшують покарання визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відтак призначене судом покарання, а саме його вид та розмір відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В той же час колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора в частині, що стосуються неправильного призначення обвинуваченому остаточного покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно правового висновку, що міститься в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к), процес призначення покарання проходить наступні стадії: 1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК);

Обвинувачений вчинив всі епізоди крадіжок до вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 12.06.2017 року.

Таким чином із оскаржуваного вироку вбачається, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме неправильно визначено порядок призначення покарання та не застосовано положення ч.1 ст. 70 КК України. При цьому суд неправильно застосував положення ч.4 ст. 70 КК України двічі та помилково застосував ч.4 ст. 71 КК України.

Вказані обставини відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення в частині призначеного покарання, з подальшим приведенням призначеного покарання у відповідність до вимог закону, що не погіршує становище обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області - задовольнити.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки,

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири)роки,

за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3(три)роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 12.06.2017 р. у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий суддя

Судді