Справа №1-103/07
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальній справі №1-103/07, оскільки 16.07.2007 року було винесено вирок відносно нього, який набрав законної сили 13.11.2007 року, передбачене вироком покарання ним відбуте, цивільний позов не заявлявся, конфіскація майна вироком не передбачена, тому просить зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 411 КПК України (в редакції 1960 року) питання, зв`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений.
Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує, прокурор в своїй заяві не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.
Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2007 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів за ст.ст. 296 ч. 1, 186 ч. 1 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
При постановленні вироку судом не вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 31.05.2006 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 КПК України (в редакції1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України (в редакції 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
З огляду на викладене, враховуючи, що судом при постановленні вироку не вирішено питання щодо арештованого майна, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з будинку.
Керуючись ст. 126, 324, 409 КПК України (в редакції 1960 року), суд

УХВАЛИВ:

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 31.05.2006 року на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1