справа № 164/2296/17
п/с 1-кп/164/21/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000255 від 5 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор до суду подав клопотання, в якому просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою, яке обґрунтовував тим, що з метою запобігання спробам переховуватися ОСОБА_4 від суду, оскільки останній має не погашену судимість, а саме в березні 2017 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та у разі засудження за ч.3 ст. 369 КК України отримає безальтернативно реальну міру покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Крім того, вказаний запобіжний захід необхідно застосувати з метою запобігти спробам незаконно впливати ОСОБА_4 на свідків, з метою зміни останніми показів, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, та вчиняючи інше кримінальне правопорушення, оскільки останній надавав неправомірну вигоду саме з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки грошей. Необхідність застосування вказаного запобіжного заходу до ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що останній проживає на даний час за межами смт. Маневичі, що унеможливить контролювати місце його перебування та може призвести до затягування і зриву судових засідань.

В даному судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити із наведених у ньому підстав, врахувавши, що на даний час закінчується строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому просив змінити його на тримання під вартою строком на 2 місяці.

Захисник клопотання заперечила, зазначила, що ніяких ризиків щодо переховування ОСОБА_4 від суду немає, підтвердженням чого є його явка в судові засідання. Підтвердила, що на даний час її підзахисний проживає в АДРЕСА_1 . Іншого житла у нього немає, а тому був вимушений їхати за вказаною адресою, де мешкає зі своєю сім`єю. Просила залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановивши відповідні обмеження лише в нічну пору доби.

Обвинувачений підтримав клопотання його захисника, зазначив, що не уникатиме явки до суду.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, суд приходить наступного висновку.

Запобіжні заходи це заходи процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язані з позбавленням або обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею, судом з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Частиною 2 ст. 176 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що і на даний час наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а тому є доцільним, з врахуванням положень ст. 177-179 КПК України, з метою забезпечення об`єктивного розгляду кримінального провадження, продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його теперішнього проживання: АДРЕСА_1 .

На думку суду є доцільним продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено ризиків, які в унеможливлювали застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Разом з тим, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, має судимості, з метою забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд приходить висновку про необхідність продовження саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

-з`являтись на виклик до прокурора чи суду у попередньо визначений та погоджений час, а вразі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це вказаних посадових осіб;

-не залишати місце свого проживання цілодобово;

-утриматись від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

-здати за зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (у разі наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 12 січня 2019 року включно.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст. 181 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1