1Справа № 335/233/19 1-кс/335/2994/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
24.04.2019 року до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Так, 06.01.2019 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, з боку м. Харкова в напрямку м. Сімферополя, на території Мелітопольського району Запорізької області.
В салоні його автомобіля на передньому пасажирському сидінні в якості пасажира знаходився ОСОБА_7 .
В цей же час, у зустрічному автомобілю «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, рухався автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 .
В салоні його автомобіля на передньому пасажирському сидінні в якості пасажира знаходилась ОСОБА_9 , а на задньому сидінні, в дитячих кріслах, малолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В районі 386 км + 700 м автодороги Харків-Сімферополь, водій ОСОБА_5 , не врахував дорожню обстановку (засніжена дорога, наявність колії) та не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, допустив занос керованого ним автомобіля та виїхав на зустрічну смугу руху.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, в редакції, чинній на момент події, відповідно до якого:
- п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Невідповідність у діях водія ОСОБА_5 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди від 19.02.2019 року № 7/145СЕ-19, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив занос керованого ним автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався у зустрічному йому напрямку.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, а водій вказаного автомобіля ОСОБА_8 та пасажири його автомобіля, малолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження різної тяжкості, з якими госпіталізовані до медичного закладу.
Згідно з висновком судової медичної експертизи від 09.01.2019 року № 25, причиною смерті ОСОБА_9 є поєднана тупа травма голови, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів та множинними переломами кісток скелета. Сукупна тупа травма голови, тулуба і кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів і множинними переломами кісток скелета у ОСОБА_9 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі ушкодження у ОСОБА_9 утворилися за механізмом тупої травми. З огляду на зовнішній вигляд ушкоджень у ОСОБА_9 , зазначений механізм їх утворення, всі вони утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті та могли утворитися у пасажира легкового автомобіля в умовах ДТП 06.01.2019 року.
Згідно з висновком судової медичної експертизи від 28.02.2019 року № 52, у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (лінійний перелом склепіння та основи черепа у правій лобовій ділянці із залученням середньої черепної ямки, пластинчата субдуральна гематома правої лобової ділянки, забій головного мозку, підапоневротична гематома лоба, забій м`яких тканин лоба, параорбітальна гематома правого ока); гематоми в ділянці промежини з переходом на великі статеві губи; гематоми, лінійного розриву слизової оболонки присінку піхви, гематоми дівочої пліви. Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 кваліфікуються наступним чином: в ділянці голови - тяжкі, небезпечні для життя; інші тілесні ушкодження - легкі. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 утворилися від дії тупих предметів або при ударах о такі предмети, можливо у пасажира авто в умовах ДТП 06.01.2019 року.
Згідно з висновком судової медичної експертизи від 28.02.2019 року № 51, у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому заднього краю правої вертлюжної западини зі зміщенням відламків, гемартрозу правого кульшового суглобу; осколкового перелому основи 5-ї п`ясткової кістки правої кисті внутрішньосуглобового типу зі зміщенням відламків, травматичного набряку м`яких тканин, саден правої кисті; закритої черепно-мозкової травми (струс головного мозку, садна, забої м`яких тканин голови), рани (що зумовила необхідність хірургічного її лікування), саден правого колінного суглобу. Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 кваліфікуються наступним чином: в ділянці правого кульшового суглобу та правої кисті середньої тяжкості, що спричинили за собою тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я; в ділянці голови, зокрема, струс головного мозку, а також в ділянці правого колінного суглобу - легкі, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися від дій тупих предметів або при ударах о такі предмети, можливо у водія авто в умовах ДТП 06.01.2019 року.
Згідно з висновком судової медичної експертизи від 28.02.2019 року № 53, у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (струс головного мозку, рани слизової оболонки верхньої губи та язика, що зумовили необхідність хірургічного їх лікування). Зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 утворилися від дій тупих предметів або при ударах о такі предмети, можливо у пасажира авто в умовах ДТП 06.01.2019 року.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :
- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні;
- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Наявність вказаних ризиків орган досудового розслідування підтверджує зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Крім того, ОСОБА_5 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто постійного місця роботи не має.
Все вказане не виключає у подальшому зміни підозрюваним місця проживання та переховування його від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обрані запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 сторона обвинувачення просить суд до уваги те, що він, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказаний ризик також обґрунтовується тим, що одним зі свідків кримінального правопорушення являється син підозрюваного ОСОБА_7 .
Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування, мотивуючи неможливість своєї явки відсутністю рейсових автобусів з місця його проживання до місця проведення досудового розслідування, іншими причинами, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.
На думку органа досудового розслідування, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.
При обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність постійного місця роботи, ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування не виключається;
Особи, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні, відомості про таких осіб органу досудового розслідування не відомі;
Відсутність таких осіб та постійного місця роботи унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.
З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження на думку органа досудового розслідування найбільш доцільним буде обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у звязку з чим слідчий і звернувся з вказаним клопотанням до суду.
Прокурор та заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , який входить до складу слідчих розслідуваємого кримінального провадження, у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого про застосування щодо свого підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечував частково. Просив врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 має сім`ю, одружений, здійснює догляд та піклування, утримання за дуже тяжкою хворою матір`ю ОСОБА_12 , 1937 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання та йому необхідно відлучатися у ранковий та денний час з житла в якому він проживає, про що надав суду відповідні докази. Просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід більш м`який а саме у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний підтримав свого захисника, заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, але просив обрати відносно нього більш м`який або у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на необхідність відлучатися з будинку у ранковий, денний та вечірній час.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.
24.04.2019 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Причетність ОСОБА_5 до скоєного злочину та обґрунтованість повідомленої йому підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, розташування трупа, розташування автомобілів, пошкодження транспортних засобів та стан проїзної частини в місці події;
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив обставини кримінального правопорушення та механізм ДТП;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , в ході якого останній на місці пригоди пояснив обставини та механізм ДТП;
- протоколами додаткового огляду місця ДТП за участю ОСОБА_5 ;
- висновком судової медичної експертизи по встановленню причини смерті ОСОБА_9 ;
- висновками судових медичних експертиз по встановленню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;
- висновком судової інженерно транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Прокурором та заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , під час розгляду клопотанні було доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує орган досудового розслідування у клопотанні, тому слідчий суддя доходить висновку про достатність застосування даного запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного за місцем проживання ОСОБА_5 , суд, вважає його таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарань, що загрожує ОСОБА_5 у разі його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, який згідно наданих довідок на обліку у лікаря нарколога чи на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, сімейний та майновий стан, має постійне місце проживання тощо.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановлених в ході розгляду клопотання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в якому він проживає у нічний час доби, а саме з у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. ранку наступного дня.
Слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт у певний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , відповідає особі підозрюваного, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, враховуючи, що ОСОБА_5 24.04.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 354 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, до 24.06.2019 року включно.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за обґрунтованим покласти на нього таких обсяг обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатись за межі місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.
Отже, в цілком вищенаведеного слідчий суддя дійшов про частковість задоволення клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати строком до 24 червня 2019 року включно до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло у період часу з 22:00 год. до 06:00 год наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- не відлучатись за межі місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.
Контроль за виконанням вказаної ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 квітня 2019 року

Повний текст ухвали виготовлено 26 квітня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1