АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/188/19 Справа № 708/293/19 Категорія: ст.ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.03.2019, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Красносілля, Чигиринського району, Черкаської

області, українця, громадянина України, освіта середня

спеціальна, одруженого, не працюючого, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.03.2018 Чигиринським

районним судом за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15,

ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі

ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з

іспитовим строком 2 роки, -

якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника слідчого відділення Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно у залі суду. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

20 березня 2019 року начальник слідчого відділення Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_7 . Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження № 0000092 від 19.03.2019.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилався на те, що 19.03.2019, о 14.30 години, ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Козацькій у м.Чигирин, відкрито по відношенню до ОСОБА_11 , заволодів шляхом ривка, планшетом "Nomi", який знаходився в його користуванні та який належить ОСОБА_12 , таким чином завдав останній матеріальних збитків. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 19.03.2019 о 14:30, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно 19 березня 2019 року, о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи на вул. Козацькій, м.Чигирин, Черкаської області, неподалік «Будинку дитячої та юнацької творчості», відкрито, очевидно по відношенню до ОСОБА_11 , зухвало і свідомо, не зважаючи на присутність останнього, шляхом ривка, заволодів планшетом «Nomi», що перебував у його користуванні, та який належить на правах особистої власності його матері ОСОБА_12 , після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальних збитків.

Під час досудового розслідування було встановлено, що у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в с.Галаганівка, Чигиринського району, Черкаської області.

19.03.2019 під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку в присутності двох понятих у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено планшет марки «Nomi» в чохлі чорного кольору імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 .

19.03.2019 виявлений та вилучений планшет «Nomi» в чохлі чорного кольору імеі: НОМЕР_1 імеі: НОМЕР_2 у ОСОБА_7 визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив відкрите заволодіння чужим майном, тобто грабіж.

Таким чином, в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

19 березня 2019 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

20 березня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Ухвалою слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.03.2019 відмовлено у задоволенні клопотання начальника слідчого відділення Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .. Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти, негайно у залі суду.

В апеляційній скарзі процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ставиться питання про необхідність скасування ухвали слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.03.2019 про відмову в задоволенні клопотання про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що, підозрюваний ОСОБА_7 без ніяких перешкод матиме можливість під час досудового розслідування даного кримінального провадження, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; крім цього, враховуючи суспільну небезпечність вказаної категорії злочинів, а також враховуючи, те, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, то жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у ході досудового розслідування не встановлено.

При цьому слідство, врахувало вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від слідства, а в подальшому суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому не вбачається ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків, виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, та забезпечить належну поведінку під час проведення досудового розслідування, а в подальшому розгляду справи і запобіганню уникнення правосуддя.

Таким чином, слідчим та прокурором було доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Однак, слідчим суддею Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.03.2019 в порушення норм чинного законодавства, на думку апелянта, незаконно, необґрунтовано, винесено ухвалу про відмову в задоволенні зазначеного клопотання. Мотивуючи тим, що слідчим та прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та не встановлено достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказане рішення суду, на думку апелянта, є незаконним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Суд в ухвалі від 20.03.2019 зазначив, що надані суду докази не доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, як це зазначено в повідомленні про підозру. Суд також зазначив, що посилання як на докази наявності обґрунтованої підозри, зокрема на протоколи допиту малолітніх свідків ОСОБА_13 , який проведено без присутності педагога чи психолога та ОСОБА_11 , який проведено без присутності законного представника, педагога чи психолога проведені з порушенням ст.226 КПК України, а тому слідчим суддею не беруться до уваги як докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину. Наявна у матеріалах кримінального провадження постанова про визнання речовими доказами також на думку суду, не містить підстав підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, судом не надано оцінку матеріалам клопотання та кримінального провадження, яке було також надане у розпорядження суду. Так, суд взагалі не взяв до уваги протокол затримання ОСОБА_7 від 19.03.2019 у ході якого в затриманого ОСОБА_7 вилучено планшет марки «Nomi» в чохлі чорного кольору імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 . Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.03.2019, у п.1 якого ОСОБА_12 (потерпіла) просить притягнути до відповідальності ОСОБА_7 , який відкрито заволодів планшетом «Nomi» в чохлі чорного кольору, з яким ішов її син ОСОБА_14 .

У даному випадку варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Із зазначеними висновками суду в частині обґрунтованості підозри ОСОБА_7 неможливо погодитись.

Так, у своїх показах свідок ОСОБА_13 зазначає, що 19.03.2019 близько 14 години 30 хвилин він вийшов з приміщення школи №1, що у м. Чигирин по вул. Б. Хмельницького до школи, яка розташована по вул. П. Дорошенка у м. Чигирин. Коли йшов по вул. Козацькій попереду нього йшов Підгорний Денис, з яким товаришує. В цей час до Дениса Підгорного підійшов невідомий чоловік, високого зросту, в синій куртці з темним волоссям та почав з ним розмовляти. Коли ОСОБА_15 хотів звернути до приміщення школи, поряд з приміщенням «Будинку дитячої та юнацької творчості» невідомий чоловік вихватив з рук ОСОБА_15 планшет марки «Nomi» в чорному чохлі та пішов спочатку на нього, але він втік, а вказаний чоловік пішов вниз по вул. Козацькій, а він у свою чергу побіг до поліції де розповів що бачив.

Зазначений допит проведено у присутності законного представника ОСОБА_13 , його матері ОСОБА_16 , про що свідчить протокол допиту та відповідні підписи у ньому. Посилання суду на те, що вказаний допит суперечить вимогам ст.226 КПК України так як під час указаного допиту був відсутній психолог чи педагог, вважаю необґрунтованим, так як згідно диспозиції частини 1 статті 226 КПК України, допит проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря. У даному випадку перелік осіб, у присутності яких може бути проведений допит малолітнього свідка розділено відповідним розділовим знаком (комою), а також відсутнє сполучне слово «та» між указаними особами, а тому вказане свідчить про те, що законодавцем визначено як альтернативу зазначених осіб, а тому допит ОСОБА_13 у присутності його законного представника (матері), не суперечить вимогам закону та не порушує прав малолітнього.

Свідок ОСОБА_11 вказав, що 19.03.2019 близько 14 години 25 хвилин він йшов до приміщення школи по вул. Козацькій, яка розташована поряд з приміщенням «Будинку дитячої та юнацької творчості», та до нього підійшов невідомий чоловік одягнений в синю куртку та почав говорити йому, що він викрав планшет, але в руках ОСОБА_11 тримав свій особистий планшет марки «Nomi» в чорному чохлі, після чого невідомий чоловік забрав його планшет та пішов в невідомому напрямку.

Зазначений допит проведений у присутності законного представника ОСОБА_11 , його матері, ОСОБА_12 .. Посилання суду на те, що вказаний допит суперечить вимогам ст.226 КПК України так як під час указаного допиту був відсутній законний представник та психолог чи педагог, вважаю необґрунтованим, так як згідно диспозиції частини 1 статті 226 КПК України, допит проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності -- лікаря. У даному випадку перелік осіб, у присутності яких може бути проведений допит малолітнього свідка розділено відповідним розділовим знаком (комою), а також відсутнє сполучне слово «та» між указаними особами, а тому вказане свідчить про те, що законодавцем визначено як альтернативу зазначених осіб, а тому допит ОСОБА_11 у присутності його законного представника (матері), не суперечить вимогам закону та не порушує прав малолітнього. У вказаному протоколі допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 , у кінці тексту допиту зазначено: «допитано в моїй присутності» та указане засвідчено відповідним підписом. При аналізі підпису, який зазначений у даному протоколі, а також у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення можна встановити, що аналогічні підписи проставлені саме ОСОБА_12 , яка являється законним представником (матір`ю) ОСОБА_11 , а тому даний протокол допиту свідка не суперечить вимогам законодавства.

Таким чином, апелянт вважає, що в сукупності, вищезазначені докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За вказаних обставин, прокурором доведено обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри, що підтверджується як матеріалами доданими до клопотання, так і матеріалами кримінального провадження. Наявність вищеперерахованих доказів можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення, як це зазначено у вищезазначеному рішенні ЄСПЛ.

Тому суд першої інстанції, не оцінивши належним чином докази сторони обвинувачення, безпідставно, прийшов до висновку відсутності доказів наявності обґрунтованої підозри.

Крім того, судом відмовлено у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на підставі того, що він має постійне місце проживання та реєстрації, страждає на епілепсію, ніде не працює, має негативну характеристику з місця проживання, раніше судимий, а тому суд вважає що відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Вищевказані твердження суду, на думку апелянта, є необґрунтованими.

Так, ОСОБА_7 дійсно зареєстрований та проживає у с.Галаганівка, Чигиринського району. Разом з тим, сама по собі наявність реєстрації та проживання не являється беззаперечним доказом того, що він не зможе його покинути з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене. Крім того, згідно негативної характеристики виданої органом місцевого самоврядування з місця проживання ОСОБА_7 , останній участі у суспільному житті громади не приймає, неодноразово на останнього надходили усні скарги від жителів с.Галаганівка щодо підозри у вчиненні крадіжок з домоволодінь, зберігання та поширення наркотичних засобів. Також слід зазначити, що у матеріалах кримінального провадження міститься довідка №34/20/471-19 від 20.03.2019 у якій зазначено, що 11.03.2019 Чигиринським районним сектором пробації направлялось подання до Чигиринського районного суду відносно засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання скасування звільнення від призначеного покарання з випробування у зв`язку з тим, що він не прибув на реєстрацію 09.10.2018, 12.02.2019, 26.02.2019, 12.03.2019 без поважної причини, змінив своє місце проживання без повідомлення органу пробації про указане, чим грубо порушив обов`язки, які на нього покладені згідно вироку суду від 06.03.2018. Разом з тим, суддею Чигиринського районного суду 18.03.2019 у задоволенні зазначеного подання відмовлено. У той же час, ОСОБА_7 , уже на наступний день, а саме 19.03.2019 вчиняє новий майновий злочин - грабіж, у якому його підозрюють, відносно малолітнього, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, його грубе ігнорування покладених на нього обов`язків судом.

Суд в ухвалі від 20.03.2019 послався на стан здоров`я ОСОБА_7 , який страждає на епілепсію. Разом з тим, саме по собі таке захворювання не є підставою для твердження про те, що саме по собі воно нівелює наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також те, що вказаний стан перешкоджає його поміщення до місць несвободи, де йому до того ж буде надана медична допомога фахівцями.

Крім того, перебуваючи на волі без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , останній зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному правопорушенні, які внаслідок свого віку (малолітні) не можуть себе захистити від чужого впливу, а тому вказані свідки під тиском та впливом підозрюваного зможуть змінити свої покази надані слідчому або взагалі відмовитись від них.

Крім того, ОСОБА_7 ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових нерегулярних заробітків, наразі засуджений за вчинення ряду майнових злочинів (крадіжок), та підозрюється у вчиненні більш тяжкого майнового злочину (грабежу), учиненому при обтяжуючих обставинах (відносно малолітнього), а тому немає засобів до існування, що свідчить про високу ймовірність вчинення ним нових у тому числі майнових злочинів.

Таким чином, слідчий суддя в порушення ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів не оцінив в сукупності всі обставини.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора та слідчого ОСОБА_9 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Колегія суддів апеляційного суду Черкаської області вважає, що висновок слідчого судді про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

Досліджені матеріали справи свідчать про те, що слідчим та прокурором не дотримані вимоги ст.184 КПК України, оскільки в клопотанні відсутні матеріали, що підтверджують наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків.

В судовому засіданні, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, прокурор не довів про існування таких ризиків та не представив матеріалів, які б підтвердили ці обставини.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону та при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу вірно врахував те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, його стан здоров"я, який страждає епілепсією, негативну характеристику з місця проживання, раніше судимого, а припущення слідчого та прокурора про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування нічим не підтверджено - не є підставою для задоволення клопотання як і те, що він офіційно ніде не працює. Тому, достатні підстави вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує прокурор - відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з думкою слідчого судді місцевого суду про те, що надані сторонами кримінального провадження докази не доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбаченіст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які є метою та підставою застосування запобіжного заходу.

В той же час прокурором не доведено, що на даний час більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеним ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно вимог глави 18 КПК України на прокурора покладено обов`язок доводити не лише ту обставину, що ризики існують, але й ту, що ці ризики є реальними і, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є дійсно обґрунтованим.

Крім того, у клопотанні слідчий та в апеляції прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання під вартою ОСОБА_7 до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який би забезпечив його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Всі вищенаведені обставини були в достатній мірі враховані слідчим суддею Чигиринського районного суду Черкаської області, який дійшов обґрунтованої думки про відсутність підстав, на той час, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , то колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду вірно, враховуючи положення вищевказаної Конвенції, дані про особу, тобто з врахуванням всіх обставин, відмовив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ухвала слідчого судді від 20.03.2019 стосовно ОСОБА_7 , втратила свою актуальність, оскільки ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.04.2019 кримінальне провадження стосовно обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України призначено до судового розгляду на 08.05.2019 та застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, до 22 червня 2019 року з покладенням на нього ряду обов`язків, а тому, в тому числі і з цих підстав, колегія суддів не вбачає можливості змінити або скасувати оскаржуване судове рішення.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, свого підтвердження в апеляційній інстанції не знайшли.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.03.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :