Справа № 635/4646/18
Провадження № 1-кп/635/669/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України надійшов від керівника Харківської місцевої прокуратури №6 радника юстиції ОСОБА_8 .

Під час підготовчого засідання захисником обвинуваченої заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України з наступних підстав. Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, або не зазначено про те, що місце вчинення встановити не вдалось, акт містить інформацію про факти, що є взаємовиключними. Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 склала офіційні документи акти державного виконавця про вихід за місцем знаходження майна за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час, сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_6 у зазначений час не перебувала за вищевказаною адресою, місце роботи та місце проживання останньої знаходяться в різних районах міста Харкова, отже відсутні підстави для визначення територіальної підслідності за Харківським ВП ГУНП в Харківській області і територіальної підсудності за Харківським районним судом Харківської області. Отже, відсутність у обвинувальному акті інформації про місце вчинення кримінального правопорушення є порушенням права обвинуваченої на захист та справедливий судовий розгляд, та унеможливлює визначення підсудності провадження саме за Харківським районним судом Харківської області.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено про відсутність матеріальної шкоди від данного кримінального правопорушеня, в той же час потерпілою у данному провадженні є ОСОБА_3 , отже відсутні правові підстави для залучення останньої в якості потерпілої, оскільки такою підставою мала б слугувати встановлена органом досудового розслідування шкода, завдана фізичній особі, що відповідає вимогам ст.55 КПК України.

Отже, на думку захисника, в обвинувальному акті не викладено повністю фактичних обставин кримінального правопорушення (місця вчинення, яку шкоду завдано потерпілій), що позбавляє обвинувачену можливості належним чином підготуватися до захисту, що є безумовною підставою для повернення акту прокурору.

Обвинувачена у підготовчому засіданні підтримала клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

У підготовчому засіданні прокурор зазначив, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового розгляду немає, підсудність розгляду справи визначена правильно, просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_3 та представник потерпілої ОСОБА_4 підтримали позицію прокурора, вважали можливим призначити справу до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
За змістом ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Аналіз змісту зазначених вимог закону у сукупності свідчить про те, що конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду. Разом з тим, обвинувальний акт повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але й формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті формулювання обвинувачення з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування та, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно за ст. 91 КПК України, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.

Про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.».

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно ч. 1 ст.337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст. 291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акту.

В порушення вищезазначених вимог закону в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 взагалі відсутня його обов`язкова складова, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченої.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є обставиною, яка підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.
Разом з тим, стороною обвинувачення в порушення вимог ч. 1 ст. 91 КПК України при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення взагалі не зазначені мотив та мета вчинення кримінального правопорушення, а також форма вини.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , останньою були складені акти про вихід 07.03.2017 о 18.00, 15.03.2017 о 19.15, 21.03.2017 о 19.30 за місцем знаходження майна за адресою: АДРЕСА_1 , в той же час в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 в зазначений час не перебувала за вказаною адресою. Будь-яких відомостей щодо визначення місця вчинення злочину в розумінні кримінального закону обвинувальний акт не містить, оскільки відсутнє зазначення місця, де фактично відбулось вчинення злочину. Жодних даних щодо неможливості встановлення місця вчинення злочину прокурором не зазначено.

Крім того, обвинувальний акт містить неконкретне формулювання обвинувачення в частині зазначення способу вчинення кримінального правопорушення. Так, в акті одночасно зазначено про внесення ОСОБА_6 до актів державного виконавця відомостей, що не відповідають дійсності, та складення актів про вихід державного виконавця за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, провулок Сімферопольский, 24 в той час, коли вона не перебувала за зазначеною адресою. Складання завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей є різними діями, які альтернативно передбачені диспозицією частини 1 статті 366 КК України. Формулювання обвинувачення не містить викладення фактичних обставин, що були встановлені органом досудового розслідування та, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме не зазначено, які саме відомості, що повністю не відповідають дійсності, були внесені ОСОБА_6 до актів державного виконавця.

Всі ці обставини свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому у даному випадку суд погоджується з доводами захисника про те, що обвинувачена буде позбавлена можливості належним чином підготуватися до захисту в судовому засіданні, що є безумовною підставою для повернення акту прокурору в порядку п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України та виконання вимог КПК України з дотриманням права підозрюваного на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 28 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України повернути прокурору.

Ухвала суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складений 11 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1