Справа № 192/2207/18
Провадження № 1-в/201/111/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: засудженого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання і просив його задовольнити.

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд клопотання за відсутності представника виправної колонії.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся, причини своєї неявки суду не пояснив, що, відповідно до ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності.

Вислухавши думку засудженого, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2015 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік. Вирок суду набрав законної сили 06 жовтня 2015 року.

Крім того, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України та із застосуванням ст. 71 КК України призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався. Строк відбування покарання було визначено рахувати з часу фактичного затримання засудженого. Зазначений вирок набрав суду законної сили 06 липня 2016 року.

При цьому, наявними матеріалами підтверджено, що в порядку виконання вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року, засудженого ОСОБА_3 було затримано 12 квітня 2017 року, згідно з рапортом про затримання особи, а отже, ці обставини його затримання в порядку виконання вироку суду, який набрав законної сили, свідчать про те, що до ОСОБА_3 попереднє ув`язнення не застосовувалось, оскільки згідно з статтею 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадах, передбачених законом

Також, в ході розгляду клопотання судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року, в межах кримінального провадження № 0000390 за ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_3 , який відбував покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія № 21», було етаповано до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» для розгляду цього кримінального провадження в Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 23 січня 2018 року і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року. До набрання вироком законної сили було залишено ОСОБА_3 у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4». Вирок суду набрав законної сили 22 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

В період вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також розгляду стосовно нього Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області кримінального провадження, діяло декілька редакцій ч. 5 ст. 72 КК України, які визначали різні способи розрахунку строку попереднього ув`язнення та зарахування його до призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, так в період вчинення кримінального правопорушення - 15 березня 2017 року, до 20 червня 2017 року діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили 22 лютого 2018 року, діяли положення зазначеної частини статті в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Згідно Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, частина 5 статті 72 КК України була викладена в наступній редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, при цьому, відповідно до пункту ґ абзацу третього частини 5 статті 72 КК України (в редакції закону № 838-VIII), у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. В редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, зазначена частина статті змінилась та була викладена у наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на те, що редакція Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року погіршує становище засудженого, а в ч. 2 ст. 4 КК України закріплений принцип ультраактивності (безпосередньої дії) закону, тобто злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, слід вважати вірним в даному випадку до періоду перебування засудженого під вартою застосовувати саме той нормативно-правовий акт під час дії якого настала дана подія або факт, тобто було вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення.

Отже, застосовуванню підлягають правила зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання, що діяли на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вищезазначені висновки суду повністю узгоджуються з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), згідно яких, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, при цьому, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Таким чином, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Враховуючи обставини того, що ОСОБА_3 15 березня 2017 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за яке його було засуджено вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року та в межах якого останнього було етаповано з установи виконання покарань до установи попереднього ув`язнення, на нього розповсюджується дія положення пункту ґ абзацу четвертого ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), а отже, суд вважає за необхідне за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року стосовно ОСОБА_3 , зарахувати останньому у строк попереднього ув`язнення час перебування в установі попереднього ув`язнення з метою участі у судовому розгляді кримінального провадження, починаючи з дати постановлення ухвали про етапування засудженого до слідчого ізолятору - 31 серпня 2017 року, по 22 лютого 2018 року - дата набрання вироком законної сили, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо доводів засудженого ОСОБА_3 про необхідність зарахування йому до строку призначеного судом покарання, строк його перебування в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком суду законної сили до дати його прибуття у виправну колонію, то суд вважає їх такими, що вони не ґрунтуються на вимогах статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», відповідно до якої попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, перебування засудженого в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили не підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), що свідчить про необхідність відмови в цій частині вимог клопотання засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до покарання, призначеного вироком суду, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України задовольнити частково.

За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року стосовно ОСОБА_3 , зарахувати останньому до призначеного судом покарання, строк попереднього ув`язнення з 31 серпня 2017 року по 22 лютого 2018 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1