У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Ужгороді, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Ужгородськго ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0003512, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.11.2018 року.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ліквідатор ПАТ «КОВЕЛЬСІЛЬМАШ» ОСОБА_5 та інші невстановлені слідством особи, здійснили дії направлені на заволодіння майном ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ», діючи за попередньою змовою групою осіб . В клопотанні слідчий зазначає, що 05.09.2018р. між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» укладено договір купівлі-продажу №1689/61.1 від 05.09.2018р. який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №3470. Згідно вказаного договору, ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» передав у власність ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» нерухоме майно, а саме : виробничий корпус №3(А-2), загальною площею 69682,2 кв.м., розташований за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Варшавська, буд.1.

Згідно п.10 даного договору, ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» здійснило повний розрахунок за нерухоме майно до укладення цього договору шляхом безготівкового перерахування коштів у сумі 8000 000,00 грн на рахунок ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», на підставі чого, ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» набуло право власності на вищезазначене нерухоме майно, про що було внесено відповідний запис про державну реєстрацію права власності.

В подальшому ОСОБА_5 будучи службовою особою ПАТ «КОВЕЛЬСІЛЬМАШ» разом з іншими невстановленими слідством особами з метою заволодіння майном ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» зловживаючи своїм службовим становищем, склав та підписав як ліквідатор ПАТ «КОВЕЛЬСІЛЬМАШ» заяву про визнання недійсним правочину з переходу права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором, скасування реєстраційних дій, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності

ОСОБА_5 будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями та зловживаючи своїм службовим становищем направив до Господарського суду Волинської області заяву про визнання недійсним правочину з переходу права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором, скасування реєстраційних дій, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності від 25.09.208р.

Вказує, що нерухоме майно яке перебуває у власності ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» є речовим доказами, оскільки зазначене майно є об`єктом кримінально протиправних дій невстановлених досудовим слідством осіб, яке у разі не прийняття негайних заходів щодо забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» буде відчужене на користь третіх осіб .

За наведених обставин, просить накласти арешт на нерухоме майно : виробничий корпус №3(А-2), загальною площею 69682,2кв.м., розташований за адресою : Волинська область, м.Ковель, вулиця Варшавська,буд.1.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник юридичної особи у володінні якої знаходиться нерухоме майно, в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 173 ПКП України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Так, частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, власником виробничого корпусу №3 (А-2) площею 69682,2 кв.м. за адресою м.Ковель,Волинська область,вулиця Варшавська,буд.1, є ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ».

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із змісту клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, про арешт якого ставиться питання, має значення доказу в даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України, є речовим доказом та підлягає відчудженню на користь третіх осіб.

Крім того, клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який йдеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого останній звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

Так, із клопотання слідчого вбачається, що нібито ОСОБА_5 будучи службовою особою ПАТ «КОВЕЛЬСІЛЬМАШ» та інші невстановлені особи з метою заволодіння майном ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» у вересні 2018р. перебуваючи у м.Ужгород, склали офіційні підроблені документи , а саме завірені копії документів, оригінали яких у них не було і не могло бути : копію Договору купівлі продажу №1689/61.1 від 05.09.2018р. укладеного між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» та копію Акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.09.2018р. укладеного між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» , шляхом внесення до них неправдивих відомостей.

Однак, жодних зазначених документів, які б підтверджували укладення ОСОБА_5 як службовою особою ПАТ «КОВЕЛЬСІЛЬМАШ» договорів купівлі продажу чи інших офіційних документів про відчудження нерухомого майна виробничого корпусу №3 (А-2), загальною площею 69682,2кв.м. за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Варшавська,1, з метою заволодіння майном ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» матеріали клопотання не містять та до суду надано не було .

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.170, 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування та документи , які б свідчили про необхідність накладення арешту на нерухоме майно виробничого корпусу №3 (А-2) , загальною площею 69682,2кв.м. за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Варшавська,1.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, які закріплені ст.170 КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на це майно, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173,372,395КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладеня арешту на нерухоме майно що належить на праві власності ТОВ «САН ЕНЕРДЖІ СІСТЕМ» місцезнаходження : 69063 Запорізька область м.Запоріжжя вул.Олександрівська 35 , шляхом заборони будь-якій особі здійснювати відчуження майна : виробничого корпусу №3 (А 2) , загальною площею 69682,2кв.м. розташованого за адресою: Волинська область, м.Ковель, вул.Варшавська,буд.1- відмовити .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 26.11.2018 року.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1